Amerikai politológus-, újságíró- és elemzőkörökben már egy éve az járja, hogy aki a következő elnök személyére tippel, az nem lehet igazi szakértő. Mindezt csak megerősítették a demokrata és republikánus jelöltségért folyó csatározás első állomásai.
Amerika nagy és szövetségi (állam).
Futnak még
Amerika nagy és szövetségi (állam). Bizonyára ezért van az, hogy ahány tagállam, annyi (választási) szokás. Szakértő legyen a talpán, aki kiigazodik ebben a kuszaságban. És amerikai legyen a talpán, aki választani tud a lehetséges demokrata és republikánus jelöltek közül.
1928 óta nem volt ilyen nyílt az elnökválasztás, és Amerika büszkén tekint a történelmi voksolás elé. De még a két előválasztás – Iowa és New Hampshire – eredményei után is csak az biztos, hogy az amerikai választópolgár változást akar. Ebből viszont sokat.
Ezeknél a megállapításoknál kéttucatnyi szakértő sem hoz össze többet a CNN-ben, sőt még az Economistot is ezzel a szalagcímmel árulják a héten.
Mindenesetre tisztázódik a kép mind demokrata, mind republikánus oldalon.
Demokratáéknál adott Barack Obama (innen kezdve Barack), a fiatal, vakító fogsorú és sötét bőrű szenátor, meg a hozzá képest (politikai) matuzsálem, Hillary Rodham Clinton (HRC). John Edwards, a selyemfiú még liheg egy kicsit, hogy a nagyok közül valamelyik befogadja alelnökjelöltnek, de Iowa számára bukás, hiszen még oda is költözött, hogy hozza az első államot.
Iowa után a fél világ Barackot ünnepelte, azt az új elnököt, aki visszaszerzi Amerika népszerűségét, New Hampshire-i meglepetés győzelme után már HRC jegyez kilencpontos (!) előnyt.
Na ezért liheghet még Edwards – és akár meg is érheti neki. Ebben az ugrásban az a szép, hogy a költői Baracktól a választók több tartalmat, a tapasztalt, de washingtoni nagykutyának tartott HRC-től több érzelmet várnak. A többi viszont taktika és pénz kérdése. Tippelni képtelenség.
Republikánuséknál picit más a helyzet.
Pár hete még Rudy Giulani, a „nemzet polgármestere” látszott agyonverni a mezőnyt, majd végzett a futottak még kategóriában mind Iowában, mind New Hampshire-ben. Iowában a Bibliával tellegető arkansasi kormányzó, Mike Huckabee nyert, de New Hampshire-ben (ahol egyébként a függetlenek is szavazhattak a republikánus előválasztásokon) a hetvenegy éves John McCain olyan visszatérést produkált, amitől öreg „pollstereknek” is a könnye csurrant vagy a nyála csöppent.
Pár hónapja még egy számjegyű támogatottsággal és már akkor egymillió dolláros veszteséggel cserélte le szakértőit a Davis&Manafort cégre (akinek ismerős a név, ne csodálkozzék, ők menedzselik az ukrán Viktor Janukevics kampányait is, bizony, a globalizáció).
A szétcsúszás határán álló republikánus pártban is leeshetett valakinek, hogy ebből a mezőnyből csak ő képviselheti a változást. A legfrissebb összamerikai felmérések szerint ma már McCain vezeti a republikánus mezőnyt. A mormon Mitt Romney-nak Dél-Karolina lehet a végállomás két ezüstérem után, Rudy pedig az előzetes felmérések szerint még tartja magát a nagy tagállamokban, és minden erejét a szuperkeddre (február 5.) összpontosítja. Tipp – McCain és Guiliani között dőlhet el a jelöltség.
Pár kört azért futnak még a fiúk (bocsánat, HRC). A választók akaratából és a változás nevében. És milyen jól van ez így...
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.