A bűvös számok közt előkelő helye van a háromnak, a sorszámok közt a harmadiknak.
Az a bizonyos harmadik
A szlovákiai magyarok számára a legvitatottabb kérdés az elnökcsere a MKP élén. A csatározások, kicsinyes sárdobálások megosztották közösségünket. Tény, hogy már aktuális volt a váltás. Csáky Pál azonban nem hozott olyan változást, ami igazolta volna, hogy képes megszólítani az itteni magyar közösség döntő többségét és szimpátiát kelteni a szolidáris szlovákokban. Marad a címkézés: ki a Bugár-párti, ki a Csáky-párti, s a harmadik megoldás várat magára. Mintha nem akarnánk tudatosítani, hogy az MKP csúcsvezetése elfáradt, elszürkült. A politika lejáratódott. Az értelmiség kiábrándult a politikából és a politikusokból, s hasonló úton jár a polgárok egyre jelentősebb hányada. Az amerikai Vil Rogersnek adnak igazat, aki azt mondta, a pártok között egy különbség van: az egyik rosszabb, mint a másik. Ám ez nem jelenti azt, hogy a képviseleti demokráciában van a hiba (Churchill óta valljuk, hogy nem tökéletes, de jobb nincs!), hanem azokban, akik az emberi hiszékenységgel üzérkedve meggyalázzák a népképviselet szentélyét. Vagyis abban az önző politikai elitben, helyi és megyei kiskirályokban és kiszolgálóikban, akik a pártot eszköznek tekintik egyéni érdekeik megvalósítására és mások kiszorítására. Tarthatatlan, ha egy kisebbségi közösségben már a lélegzetvételhez is a párt támogatása szükséges. Olyan vezetők és vezetés lehet jövőbe mutató, amely számára a párt „csak cifra szolga” a közösség érdekeinek érvényesítésében és megtartásában – nem megosztásában!
Máté László
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.