A húsvét sajátos hangulatát két ezredév kultúrája formálta olyanná, hogy ne vonhassuk ki magunkat egészen a hatása alól. A zöldcsütörtöktől a feltámadásig pergő napok a katarzis, az önvizsgálat és az erkölcsi megtisztulás lehetőségét kínálják. A lelki monológ esélyét – a dialógusról! Számomra ez a húsvét üzenete.
Zöldcsütörtök
Nem titok: évtizedekkel ezelőtt rendszeresen ministráltam is, ma viszont nem vagyok gyakorló hívő, „csak” istenfélő. De ez nem jelenti azt, hogy – sokadmagammal – kevésbé vagyok örököse a keresztény kultúrának, mint azok, akik vallásosságuk okán formálnak rá jogot. A Biblia ugyanis nemcsak azoké, akik vallásos módon értelmezik, hanem mindannyiunké, akik közös örökségként merítünk belőle. Részint erkölcsi mércénk forrásaként, részint köznapi dolgaink során. Ily módon lehetek-e egyáltalán hitehagyott, pogány abban a keresztény szimbólumokkal átszőtt kultúrkörben, amelyben felnőttem? Közben elég körbepillantanom, hogy észrevegyem: rokonaim, barátaim, közeli ismerőseim egyik fele vallásos – vagy újra azzá vált –, másik fele nem gyakorolja hitét. Egyébként ez az országos átlag. A hétköznapok sodrában, élethelyzeteimből adódóan, az egyházi szertartásokat sem kerülöm el, ha a természetes helyzet úgy hozza; de ahol nem kell, nem kötök kompromisszumot. Fiaim számára szintén szabad a választás hitük dolgában. A hajdani ministráns mentalitásából annyi ragadt rám, hogy két nyelven tudom az alapvető imákat, s olykor azon kapom magam, hogy fohászkodom. Szeretek templomok hűvös homályában üldögélni, és zajos világunkban hiányolom a csöndes áhítat perceit. De racionális alkat lévén nem csaphatom be sem magam, sem a mennyek urát azzal, hogy egy pillanatig is felróhatnám neki a világ minden nyomorúságát. Számomra mindegy hát, hogy valaki milyen hit alapján igyekszik a benne lakozó Emberség szavára hallgatni és az emberiesség parancsainak eleget tenni. Meggyőződésem, hogy amíg a törekvést nem keresztezi az ember megvetése és megalázása, a fanatizmus, a türelmetlenség, a kirekesztés, a tudatlansággal visszaélő öntetszelgés – akkor a humánum az, amiben a hívők és nem hívők akarata találkozhat. Ez a dialógus az, ami a sokféle hitű emberek békés jóindulatának egyedüli alapja.
Zöldcsütörtöktől zöldcsütörtökig.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.