Woodstock fogalom lett, az eredeti helyszín zarándokhellyé vált (Képarchívum)
A fesztiválok fesztiválja 55 éves
![dd](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/2024-08/indul1.jpg.webp?itok=UfZHuhN2)
Ha a rockzenét szerető és az ifjúsági mozgalmakat figyelemmel kísérő mai kultúrafogyasztóknak egyetlen jelképbe kellene sűríteniük a hatvanas éveket, legtöbbjüknek valószínűleg Woodstock jutna először eszébe. A legendás fesztivál 55 éve ezen a hétvégén zajlott.
A New York állambeli Bethel városka határában található farmon rendezett háromnapos örömünnepre eredetileg „csupán” hatvanezer embert vártak. Ehhez képest mintegy félmillióan érkeztek 1969. augusztus 15. és 18. között, pedig a sajtóban kevés előzetes jelent meg. Viszont száj-ról szájra terjedt a hír, hogy a korszak legfontosabb előadói és zenekarai lépnek fel a három nap folyamán: Jimi Hendrix, Janis Joplin, a Crosby, Stills, Nash and Young, Joan Baez, a Creedence Clearwater Revival, Joe Cocker, a Doors, a Grateful Dead, a Jefferson Airplane, a Who… Röviden: A Rolling Stones, a Beatles és Bob Dylan kivételével mindenki ott volt, aki valamit is számított akkoriban a rockzenében.
A meglehetősen zöldfülű szervezők összesen hatszáz mobilvécét állítottak fel, ami az eredetileg várt tömeg számára is kevés lett volna. A belépő ára 18 dollár volt, de pénztárbódék és kerítések híján gyakorlatilag szabad volt a bejárás az erdőn át.
A logisztika teljesen csődöt mondott, már az odajutáskor kilométeres dugók alakultak ki. A második nap reggelén elfogyott az élelmiszer és az ivóvíz, katonai helikopterekről szórták a tömegbe az utánpótlást. Ráadásul az időjárás is próbára tette a szabad ég alatt táborozókat: felváltva kaptak trópusi hőséget és szakadó esőt.
Aki látta Ang Lee Woodstock a kertemben (Taking Woodstock) című filmjét, képet alkothat a kaotikus, rögtönzésekkel teli előkészületekről. Csodák csodája, mégsem történt tömegtragédia. Mai szemmel nézve szinte értheetlen, hogy ekkora káosz ellenére semmilyen rendbontás nem volt. Az emberek nem háborogtak a körülmények miatt, mindenki megosztotta a szomszédjával, amije volt, a környékbeli farmerek gyümölcsöt osztottak. És a legtöbben valami meghatározhatatlan „szeretetvallástól” átitatva érkeztek, nem csak azért, hogy meghallgassanak 32 zenekart és előadót. Ez a nemzedék még hitt abban, hogy a zene erejével, a béke és a szeretet hirdetésével, közös akarattal szebbé tehető a világ.
Diáklázadások, polgárjogi küzdelmek, hippivilág, underground, szexuális forradalom, politikai és társadalmi töltetű, újfajta zene – mindaz, ami egy generációt foglalkoztatott a hatvanas években, benne van a Woodstock szóban. Ez a fesztivál viszonylag hamar jelképpé vált – az álmokat, a reményeket, a végérvényesen elveszett illúziókat juttatja eszünkbe. Azt a kort, amelyet Milos Forman Hair című filmje olyan szívszorítóan mutatott be. Ez az életérzés soha azelőtt – és soha többé – nem manifesztálódott ilyen látványosan. A helyszín zarándokhely lett, és napjaink virágzó fesztiválkultúrája is sokat köszönhet Woodstocknak – volt mit tanulni, mind a hihetetlen sikerből, mind a szervezési hibákból.
De az sem mellékes tény, hogy a rockzene, amely épp Woodstockban vívta meg művészetté válásának szabadságharcát, később fokozatosan a szórakoztatóipar részévé vált. A mélypont a fesztivál 30. évfordulója volt 1999-ben, a közönség fel is lázadt a 4 dollárért árult víz és a fesztivál nyilvánvaló elüzletiesedése miatt.
Sokan reménykedtek benne, hogy öt évvel ezelőtt, az ötvenedik évfordulón csoda történik, és augusztus 16–18. között sikerül helyrehozni valamicskét a műfaj megtépázott renoméjából – ha nem is a fellépőkkel, de legalább az atmoszférával. A Woodstock 50 projekt azonban teljes csőd lett, és kiderült, hogy napjainkban már lehetetlen megszervezni egy ekkora kaliberű rendezvényt, annyi kötelező biztonsági, higiéniai és egyéb szabályt kell betartani. A stáb egyszerűen nem kapta meg a lebonyolításhoz szükséges tisztiorvosi engedélyt, az eredeti helyszínhez közeli üdülőközpont ugyanis az egészségügyi szakemberek szerint alkalmatlan volt félmillió ember fogadására. Nem mellesleg sokan kritizálták a sajtóban a tervezett zenei kínálatot is (Imagine Dragons, Chance the Rapper, Miley Cyrus, Jay-Z stb.), megkérdőjelezve, hogy pont ők lennének korunk legmeghatározóbb előadói.
Nem véletlen tehát, hogy idén, az 55. évforduló ünneplése már csak a virtuális térben zajlik. Senki nem próbálkozott semmilyen nagyszabású ötlet megvalósításával. Úgy tűnik, mára a fesztiválszakma is belenyugodott abba, hogy Woodstock egyszeri és megismételhetetlen csoda volt.
![dd dd](/sites/default/files/styles/image_scaled_w800/public/image_entities/2024-08/indul-2.jpg.webp?itok=EaSXgiaI)
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.