A nemzetközi pénzpiacokon bombaként robbant a hír, az amerikai kereskedelmi és befektetési bank, a JP Morgan 240 millió dollárért (ebből 30 milliót az amerikai központi bank, a Fed ad hitelbe) megvásárolja a patinás Bear Stearns brókerházat.
A recesszió árnyékában
Egyre több szakértő gondolja úgy, hogy az Egyesült Államok gazdasága már recesszióba süllyedt. Az biztos, hogy az építőipar visszaesett, az eladatlan lakások száma rekordokat döntöget, az ingatlanárak a legtöbb régióban jelentősen csökkentek. Egyre több eladósodott tulajdonostól veszik el a pénzintézetek a házukat, mert képtelenek fizetni a jelzáloghiteleket. Ezek a házak tovább növelik az eladásra váró ingatlanok számát, és tovább csökkentik a lakásárakat. Aggasztó, hogy azoknak, akik jelzáloghitelt vettek fel mintegy 6%-a jelenleg is késik a havi törlesztőrészletek fizetésével. Ennél is rosszabb, hogy 9 millióra becsülik a „negatív tulajdonnal” rendelkező háztartások számát (ezeknek a házuk piaci értéke alacsonyabb, mint a jelzálogkölcsön, amit törleszteniük kell). Eközben februárban 63 ezerrel visszaesett a foglalkoztatottak száma, a fogyasztás kezd visszaesni, egyszóval minden trend egy gazdasági visszaesés kezdetét jelzi.
Itt jön a képbe Európa és Ázsia, mindenekelőtt Kína. Elvileg a gyengélkedő amerikai gazdaság miatt szintén rekord-alacsonyra esett dollárárfolyam miatt jelentősen meg kellene lódulnia az így sokkal olcsóbbá váló amerikai kivitelnek, másrészt a stagnálás miatt vissza kellene esni a nyersanyagok, főleg a kőolaj árának. Ez Európával és a világ számos más régiójával szemben némileg működik is, az amerikai kivitel növekedése 2006 vége óta meghaladja a behozatal emelkedését, az óriási kereskedelmimérleg-hiány csökkenőben van. Emellett az olcsó dollár miatt dübörög a turizmus is, 2007-ben az idegenforgalom pozitív mérlege megduplázódott, megközelítve a 18 milliárd dollárt. Csakhogy az európai gazdaságok nem annyira erősek, hogy a világgazdasági növekedés motorjává váljanak. Inkább az a veszély fenyeget, hogy az öreg kontinens nagy gazdaságai fél- vagy egyéves késéssel követik az USA-t a recesszióba vagy stagnálásba.
Így minden szem Ázsiára, főként Kínára szegeződik. Csakhogy a kínai jüan árfolyamát a kormány nem hagyja jelentősen felértékelődni, gyengüljön bármennyire is a dollár, a jüan jórészt vele együtt gyengül. Kína így továbbra is olcsó árukkal tudja elárasztani az amerikai és a világpiacot. Ami ennél is nagyobb baj, a hatalmas birodalom nyersanyagok utáni csillapíthatatlan étvágya rekordmagasságokba emelte és ott is tartja a nyersanyag- és energiaárakat. A kínaiakat az új gyarmatosítók szerepében feltüntető brit The Economist rámutatott, hogy Kína fogyasztja el a világ disznóhúsának és cementjének felét, a megtermelt acél harmadát, az alumínium egynegyedét. A kínai nyersolaj- vagy szójabab-behozatal az elmúlt nyolc évben 35-szörésére nőtt. Így szó sem lehet a nyersanyagárak jelentős csökkenéséről, ez azonban azt is jelenti, hogy az amerikai és európai jegybankok képtelenek kamatcsökkentésekkel úgy harcolni a recesszió ellen, hogy ne kockáztatnák az infláció elszabadulását. A megoldást a jüan nagyarányú felértékelése és a kínai növekedős jelentős lefékezése jelenthetné, ami aligha várható el a pekingi kormánytól, ráadásul ezzel az egész világ a stagnálás állapotába kerülne.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.