Irak az amerikai külpolitika rákfenéje, s ha ebből a szempontból értékeljük Washington idei teljesítményét, nagyon vegyes képet kapunk. 2007-et, az iraki megszállás 5. évét a nagy katonai erőfeszítések és az ideológiai kijózanodás éveként is értékelhetjük.
Terhes felelősség
Mit jelentenek a fentiek a gyakorlatban? A plusz 30 ezer amerikai katona fő feladata csupán a főváros, Bagdad biztonságának erősítése volt. Ez félig sikerült. Az utóbbi napokban közölt amerikai statisztikák szerint az egész Irakban végrehajtott támadások száma idén volt a legalacsonyabb a 2003-as invázió óta. Ez kétségkívül pozitívum, bár nem tudni, hogy a statisztikák készítőit milyen mértékben befolyásolja az elnökválasztási kampány. De még a csökkenéssel együtt is elfogadhatatlanul magas a civil áldozatok száma. Sokkal eredményesebb a haderőnövelésnél az az új amerikai taktika, hogy a részrehajló és tehetetlen központi kormány – fölösleges lenne meneszteni, mert jobbat úgyse tudnak összehozni – helyett a tartományi, a törzsi vezetők megnyerésére összpontosítanak. Mondhatnánk úgy is, hogy a regionális politika került előtérbe. A különböző összecsapásokról szóló napi hírek igazolják, sok helyütt sikerült a törzsi vezetőket szembefordítani az al-Kaidával. Sajnos, erre az eredményesnek látszó taktikára jelent nagy csapást az, hogy Törökország pár napja USA-jóváhagyással indított fegyveres akciókat az észak-iraki kurd falvakban. Eddig az északi kurd autonómia volt a leginkább Amerika-barát iraki régió, ami most megváltozott. Ez a hiba elkerülhető lett volna.
Nem ígérkezik jobbnak a jövő év sem. Egyrészt azért, mert még dühödtebb lesz az amerikai elnökválasztási kampány, és a kampányok általában megölik a reálpolitikát. Másrészt azért, mert az USA katonailag legaktívabb szövetségesei csapataik kivonását tervezik, így például a britek és a lengyelek. Washington lassan magára marad Irakban, s ez katonailag talán nem is akkora veszteség, mint amilyen romboló hatással lehet lélektanilag. Persze a Fehér Ház is tervez csapatcsökkentést, 2008 júliusáig 135, az év végéig pedig 100 ezer főre. Hatvanezer katona hazatérése mindenképpen nagyot lökne a republikánus kampányon. Katonai szakértők szerint az iraki hadsereg és rendőrség képtelen önállóan ellátni feladatát, a gyors csapatkivonás teljes káoszt okozna. Hiszen a háttérben, nem csak Irakban, a síiták és szunniták – keresztény analógiával élve – harmincéves háborújukat vívják, amit a nyugati világ nem tud kezelni. Summa summárum: 2007 tanulsága az, hogy az USA még nagyon sokáig nem tudja lerázni magáról a felelősséget Irakért.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.