Az Európai Szocialista Párt (PES) vezetősége nehéz helyzetben van. 2006 őszén az európai szervezet sebbel-lobbal felfüggesztette a Smer tagságát, mert koalícióra lépett az SNS-szel. Ez volt a fő indok – semmi más.
Szocialisták dilemmája
A PES egyes pártjai és képviselői újabban mentséget próbálnak találni a Smer számára. Azt mondják, igaz ugyan, hogy vannak populista megnyilvánulásai, de ez valahol érthető. Objektív okok miatt kénytelen volt belemenni az SNS-szel és a HZDS-szel való koalícióba, de egyébként a gazdasági és szociális politika terén hiteles szociáldemokrata politikát folytat. Ami pedig a populizmust illeti: hát, istenem, manapság minden párt bizonyos mértékig populista.
Ez a fajta érvelés alapjaiban téves. El kell ugyan ismerni, hogy a Fico-kormány nem állította teljesen a feje tetejére az előző kormány által beindított reformfolyamatokat, ám vajmi keveset tett annak érdekében, hogy a pozitív irányú fejlődés hosszú távon is fenntartható legyen. A regionális különbségek kiegyenlítése terén pedig alig történt valami. Igazából a népszerűségét éppen hogy nem a szociáldemokrata szociális és gazdasági politikára alapozza, hanem mindinkább a nemzeti populizmusra. Az sem igaz, hogy a populizmus nem annyira veszélyes, hiszen minden politikus populista. Az a fajta nemzeti populizmus, amit Szlovákiában Vladimír Mečiar honosított meg a kilencvenes években, és amit Robert Fico sikeresen magáévá tett, a liberális demokrácia intézményrendszerét ingatja meg, aláássa a jogbiztonságot és a hatalom ellenőrzésének mechanizmusait.
Sajnos, bárhogyan dönt is a PES a Smer ügyében, a döntés megint csak elsősorban önmagáról a PES-ről fog szólni. A gond az, hogy a Smer felfüggesztése nem hozott semmilyen változást a kormány politikájában, a Smer választótáborát pedig hidegen hagyta. Teljesen más hatást fog azonban kiváltani, ha a Smert visszaveszik a PES-be. A felújított tagságot a Smer győzelemként és politizálásának jóváhagyásaként fogja elkönyvelni, és így fognak rá tekinteni saját választói is.
Kérdés, hogyan viszonyuljon az egészhez a szlovákiai magyarság, illetve az MKP. Ha a Smer hiteles, valódi szociáldemokrata párt lenne, akkor nem lenne semmi baj. Sőt, ebben az esetben egy Smer–MKP koalíció teljesen természetes lenne. Nemcsak azért, mert normális, demokratikus társadalmakban egy kisebbségi gyűjtőpárt, helyzetéből adódóan, általában a mérleg nyelvét szokta játszani, hanem azért is, mert az MKP választóinak jelentős hányada baloldali érzelmű. Sőt, az MKP két nagyobbik elődpártja, az Együttélés és az MKDM szociális politikája inkább baloldali volt, mint jobboldali. A nemzeti érdekek védelme önmagában nem egyenlő a jobboldalisággal. Ám a Smer, úgy látszik, a hagyományos szociáldemokráciától egyre jobban távolodik. Ezért nemcsak a PES áll dilemma előtt, hanem az MKP is nehéz helyzetben van.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.