A tévétanács hajszálpontosan kinevezése után egy évvel leváltotta Radim Hreha tévéigazgatót. Szeretett miniszterelnökünk a közlekedési miniszterrel – kéz a kézben, olló az ollóban – átadott egy nyúlfarknyi sztrádaszakaszt, minden fel- és kijáratnál átvágták a szalagot, hadd lássa a nép, hogy dübörgünk. Közben a parlament elfogadta Szlovákia egyik legszégyenletesebb törvényét.
Kéz a kézben
A héten mennie kellett a közszolgálati Szlovák Televízió igazgatójának, Radim Hrehának. Számára rossz ómennek bizonyult a tizenhármas szám – ő volt a toronymagas szellemházban székelő intézmény 13. vezérigazgatója. Egy évig melegítette a bőrfotelt. Kész szerencse, hogy elment, mert e jeles férfiú tervei között egyebek mellett az is szerepelt, hogy a tévé magyar híreinek nyolcperces adásidejét öt percre csökkenti. Elég a magyaroknak annyi is…, elvégre semmilyen törvény nem mondja ki, hogy öt percet vagy nyolc percet kell-e magyarul sugározni. Ha megnézzük, milyen műsorokat küldenek harcba a magyarországi kereskedelmi tévék 19.20-kor, amikor a fent említett program kezdődik, szkeptikusak lehetünk a magyar nyelvű hírek nézettségével kapcsolatban. De az STV2 sok más rétegműsort is sugároz, olyanokat, amilyeneket e sorok írója csak a műsorújságban látott, mert egyszer sem bírta rávenni magát, hogy megnézze. Miért nem ott keresnek három percet? Szerencsére ez a probléma Hreha távozásával megoldódott. A Szlovák Televízió valamiféle különös képződmény az állatkert és a temető között. Megalakulása óta politikai nyomás alatt áll, de míg a múlt rendszerben ez – sajnos, de természetesen – magától értetődő volt, ’89 után már nem kellett volna, hogy így legyen. Mégis így lett, mert csak a rendszer változott, a reflexek és a beidegződések nem, a parlament (nemcsak a jelenlegi, hanem az előzők is) meg tele van volt tsz-elnökkel, járási párttitkárral, ebben a ciklusban csak annyi a különbség, hogy ezúttal a kormány is. A hatalom érdeke az, hogy a tévé, ha lehet, feltétel nélkül kiszolgálja őt, a konkurens kereskedelmi csatornák érdeke, hogy az STV-nek minél rosszabbul menjen, mert nekik annál jobb. Ebben a helyzetben csak egy erőskezű tévéelnök tudná talpra állítani az intézményt. A tévéelnököt a tévétanács választja, ahova viszont javarészt párthátszéllel kerülnek be a tagok. A kör bezárult. Lehet menni tanácsot kérni a BBC-től, nekik hogyhogy megy, már annyi éve…
A héten napvilágot látott egy kutatás eredménye is, mely szerint átlag 4824 koronát fordítunk karácsonyi ajándékok vásárlására. Azaz a minimálbér felénél többet. Persze, az ilyen átlagolósdikkal vigyázni kell, mert ha tíz kukás – akarom mondani: hulladékgazdálkodási menedzser – keres havi tízezret, egy multinacionális vállalat vezető menedzsere meg nyolcvanezret, akkor ők tizenegyen átlag 16 ezret keresnek, de attól még a kukások zsebében nem lesz ott az a plusz hatezer. A lakosság többsége tart attól, hogy a szeretet ünnepe mérhetetlen anyagi terheket ró rá. Főként a kelet-szlovákiai, alacsony végzettségű kisnyugdíjas (a szerkezetben összevontuk a kutatás szerint legelőnytelenebb helyzetben levő csoportokat), aki csak álmodik arról, hogy 4824 koronát költsön karácsonyi ajándékokra. Igaz is, önök bevásároltak már?
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.