Miután apám után ez ősi nevet kaptam, el-elmélázgatok dicső felmenőinken mai névnapunk kapcsán. Rögvest a királyok (no nem a maiak) jutnak eszembe: elsőként Vazul fia, ki a pogányt kíméletlenül leverte, a német hadifoglyokat hazaengedte.
Bélákról Béláknak
Aztán jött a második a királyi sor(s)ban, a Vak, aki leszámolt mindazokkal, akikkel meggyűlt a baja. A harmadik volt a legműveltebb Árpád-házi király, ki kitűnő diplomata hírében állt.
A történelemkönyvek druszáink közül legtöbbet a negyedikről, második honalapítónkról írnak, ki eleget vesződött a tatárral, de még többet saját népe fiával. Egyedül Julianus hozta meg számára a jó hírt a baskíroktól.
Egy kis múltba révedés után térjünk a jelenbe: én is kapom Galántáról a levelet, mely szerint nekem már ezentúl befellegzett. Így mond fel Béla a Bélának katonás határozottsággal.
S hogy folytassam a sort: a vasárnapi politikai szócsatában az MKP-s Bélánk szegi meg a pártbeli rendet, nem tűri a csendet, sem a látszólagos rendet, egy villanásnyi suhintással leszámol csákós palkójával. S ahogy elnézem a öbbi pártkatonát a sorban, bizony a népét, választóit is zavarba hozza.
A majdan milliószor megidézett Madách Imre Mózesével mondom: „Mi lesz mindebből?” Béláim, jól bekevertetek a héten. Na, nem tudom, csaknem lesz nekem ebből bajom? Mert a pártfegyelem szent dolog.
Én mindenesetre a mai napra kívánok önöknek, Béla urak és nektek, halandó Béla névre hallgató olvasóim sok örömet és boldogságot, az elkövetkezendő napokra és napokhoz (magamnak is) egyre kevesebb bosszúságot, bölcs józanságot!
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.