Deák Ferenc 1946-ban 66 találattal lett gólkirály; azt most inkább hagyjuk, hiszen Szentlőrinc és Ferencváros „Bambája“ akkori teljesítménye alighanem megismételhetetlen. Azzal se foglalkozzunk nagyon, hogy ugyanő 59 alkalommal volt eredményes az 1948/49-es bajnokságban, hovatovább Zsengellér Gyula 1938/39-ben szerzett 56 találata is álomnak tűnhet az utódok szemében.
Túlszárnyalhatja a 30-as határt
A fentiek ellenére mindenféleképpen dicsérőleg kell szólni arról, hogy manapság, a gyengélkedő magyar futballban a 25 éves dunaújvárosi csatár, a tízszeres válogatott Tököli Attila immár 24 gólnál tart, úgy, hogy nyolc kör még hátravan a bajnoki zárásig. Ha így folytatja, huszonegy esztendő elteltével ő lehet az első, aki túlszárnyalja a harmincas határt (legutóbb ez Nyilasi Tibornak sikerült 1980/81-ben), márpedig Tököli azt ígéri, így folytatja...
Hadd gratuláljunk mindjárt az elején a második gólkirályi címéhez.
No, várjunk még ezzel egy kicsit, mondjuk, nyolc fordulót...
Pedig az idei góllövőlista tanúsága szerint már előre ihatna a medve bőrére, hiszen hét találattal meglógott üldözői elől.
Akkor se ünnepeljünk még. A riválisok éppúgy rúghatnak öt gólt két meccs alatt, mint legutóbb én.
Azért nyugtassa meg a dunaújvárosi drukkereket: a végén csak öné lesz a pálma.
Nagyon bízom benne. Eddig nekem jött ki jobban a lépés, remélem, most már nem fordul a kocka.
Árulja el, miért éppen önnek jött ki jobban a lépés?
Nem tudom, de örülök, hogy így alakultak a dolgok. Legfeljebb amiatt bánkódom, hogy akadt egy-két gyengébb periódusom, amikor nemigen találtam el a kaput.
De még így is túlszárnyalta eddigi rekordját, elvégre két éve huszonkét találatot ért el. Mi volt a jutalma?
gy vándorserleg és az Albert Flórián-díj.
Sehol egy pénzes boríték vagy egy kis Polski? Régen az volt a divat.
Sehol semmi. De az Albert-díj nagyon kedves ám a számomra, a kupával ellentétben azt szerencsére nem kellett visszaadnom.
Amúgy számon tartja a góljait?
De még mennyire! Kilencvennégynél járok. Jó lenne, ha nyárig elérném a százat. Különben az összes találatomat fel tudnám idézni.
Múlt héten négy nap leforgása alatt ötöt vágott, előbb mesterhármast ért el a Vasas ellen, majd a győri Molnár Leventét mattolta kétszer. Gyanítom, dicséretben részesült az öltözőben.
Jó, jó, öt gólt szereztem, de sokkal fontosabb, hogy a csapatnak jól ment. Angyalföldön végre jól játszottunk, úgy, ahogy az a Dunaferrtől elvárható. Az ETO ellen már akadt némi gondunk, ekkor némi szerencsére is szükségünk volt, hogy otthon tartsuk a három pontot.
Mit gondol, miért nem tagja a válogatottnak?
Az együttes februári, ciprusi túráján részt vettem, kaptam egy félidőt Gellei Imrétől, de sem nekem, sem a csapatnak nem ment abban a negyvenöt percben. Azóta nem beszéltem a kapitánnyal, úgy néz ki, mással képzeli el a támadósort. Ennyi.
Valóban ennyi?
Nézze, most jöhetnék azzal, hogy mindenki szeretne válogatott lenni, természetesen én is. Üzengetni azonban nem fogok, sosem voltam az a típus. Inkább csinálom a dolgom tovább, és ha meghívnak, meghívnak, ha nem, hát nem.
A rosszmájúak azt hangoztatják, egyszemélyes alakulat a Dunaferr. Ha Tököli Attila jól futballozik, a gárda is remekel, ám ha ön nem rugdossa a gólokat, korántsem olyan félelmetes az együttes.
Ez badarság. Pontosabban a fordítottja az igaz. Ha a csapatnak megy, akkor nekem is. Mert ugye az képtelenség, hogy valaki egyedül megnyerjen egy mérkőzést. A futball nemhiába csapatjáték. Ja, és a szakmai háttérről se feledkezzünk meg, tudniillik Dunaújvárosban az is kiváló.
Meglehet, a jövőben új stábbal kell megismerkednie, hiszen nyáron lejár a szerződése. Tudja már, hol folytatja?
Elhiheti, fogalmam sincs, de bízom abban, hogy külföldön.
Győzte jegyezni, hány klubbal hozták hírbe az elmúlt egy évben?
Tizenöttel biztos. Hozzáteszem, ezek többsége csak pletyka volt, az újságok felkapták, lebegtették pár napig, aztán el is felejtették. Habár azt szokták mondani, minden pletykának a fele igaz, és ha ebből indulok ki, már régen az idegenlégiósok életét kellene élnem...
Állítólag szombat este a Mönchengladbach vezetői figyelik önt a Hungária körúton.
Ha ez így van, annak örülök. Annak viszont még jobban örülnék, ha majdan egy szerződéstervezettel is meglepnének.
Az teljességgel kizárt, hogy az ősszel is az újvárosi szurkolókat boldogítja?
Ez is benne van a pakliban. Mindenesetre idegeskedésre egyáltalán nincs okom, bőven van időm arra, hogy a legjobb döntést meghozzam.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.