Feltételezem, hogy a szlovákiai magyarság jelentős részének fogalma nincs arról, mi a Lisszaboni Szerződés. Honnan is tudná, hiszen arról, mit jelent ez a dokumentum az unió tagországainak s ezen belül esetleg kisebbségeinek, nem sokat olvashatott az elmúlt időszakban.
Hol itt az árulás?
A szlovákiai magyar azt is tudja, hogy az MKP esetleges kormányzati részvétele nem teszi olcsóbbá a kenyeret, de az biztos, hogy a hivatalos rangra emelt magyargyűlölet kormányzati időszakokban szünetel. Könnyebb hát lélegezni és a szerencsétlen világvégi régióknak is csöppen itt-ott valami.
A szlovákiai magyar választó tehát nem feltétlenül tartja árulónak Csáky Pált és csapatát. És, végtére, Csákynak nem az a dolga, hogy Dzurinda vagy Hrušovský választóinak tetszelegjen. Abból a honi magyarságnak semmi haszna nem lesz.
Az már viszont mégiscsak elgondolkodtató, amit a Sme kommentárja feltételez, hogy Csákyék múlt heti rituális tánca Ficóék megtámogatásánál az MKP-közeli vállalkozói érdekcsoportok malmára vizet hajtandó következett be. Feltételezni sem merjük, de ha valóban ez történt, akkor bizony az árulás minősített esetének ismérveit merítené ki a szavazás, csak nem az ellenzéket, hanem saját választóit árulta volna el a párt. De ez más téma.
Arról viszont igenis szólnunk kell, hogy Csáky rossz üzletet kötött. Egyrészt olyan üzletemberrel kötötte, akinek szavahihetősége – hát, finoman megfogalmazva is – kétségbe vonható. Olyan üzletemberrel, aki a mai támogatottságával maga a törvény, és sokáig nem lesz szüksége az MKP-ra. Olyannal, aki nyugdíjbiztosítás vagy egészségügyi ellátó rendszerek kapcsán bármikor lódít akkorát, mint népének történelme kapcsán, s olyannal, aki a szegénységet ajkára vőn mások izzadtságának gyümölcseit osztogatja a jövő nemzedékek rovására.
Ha a tervezett öt helyett nem a mai három óra szlovák lesz az iskolákban, hanem négy, rossz a bolt. Ha pedig csak három lesz, akkor is, mert egy termékért kétszer fizettünk. Merthogy most a három ingyen van. Megéltük a Pátria kapcsán, hogy törvényes kötelezettség teljesítését adta el a kormány gesztusként, majd saját gesztusát kérte számon a törvény megvalósítójától. Az efféle partnerre mondják azt, hogy nem párbajképes. De hát a nemi szervek pejoratív elnevezésének hely- és irányhatározós napi használatának idején a párbajképtelenség már nem sértés.
Csak attól még igaz. Ezért cselekedett helytelenül az MKP frakciója.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.