Hol volt, hol nem volt, volt egyszer egy magát közösségnek tituláló és magára nosztalgikus földrajzi nevet aggattó, de valójában „csak” belterjes kisebbségként működö egyveleg. Nevezzük a mese és az egyszerűség kedvéért szlovákiai magyarságnak. Ennek az egyvelegnek történelme során sok minden sikerült.
Helyi mese
Bár különböző (hazai) rezsimeket ügyesen buktattak meg, a szlovákiai magyarságnak a saját rendszerét nemigen sikerült megreformálni. Gomba módra szaporodtak ugyan a civil szervezetek, kezdetben volt több politikai párt is, ám társadalmi és közösségi gondolkodásban nagyon kevés változott. Nem is változhatott – a szlovákiai magyarságból kezdettől hiányzott a társadalmi számonkérés. Külső ellenségből volt rakásnyi, anyaországi szponzorból szintén, így az anakronisztikus intézményrendszer törvényszerűen épült ki. A politikában és a közösségi életben is az „ahogy esik, úgy puffan” lett a mérce. Társadalmi, intézményi vagy szponzori számonkérés nem folyik. Szemünk (volt) fénye, a komáromi Selye Egyetem képtelen beváltani a hozzá fűzött reményeket, holott a menedzsmentje a miénk (kicsi és vízfejű, de…). Aki erről beszélni mer, az „áruló”. A civil társadalom jó része régóta „önfegyelmet” gyakorol. Intézményeink élén évtizedek óta állnak ugyanazon személyek (SZMPSZ, SZMSZSZ). A Csemadok (ami még mindig „van”) lassan egy évtizede képtelen valamirevaló menedzsert találni. A Magyar Koalíció Pártját is tizedik éve hívják már így, de ezzel a párt – a múltat képviseli.
A hatalomból való két évvel ezelőtti kibukás hozott némi változást. Bugár Béla ment, Csáky Pál jött. Stratégia lett az új beszéd, többen keresik a megújulást. Ám aki változást vár, az hiába vár. A mese igazi tanulsága, hogy minden közösségnek olyan intézményrendszere van, amilyet saját magának teremt. Fel kellene ismerni, hogy mire van kapacitásunk. Ha közösséggé kíván válni a szlovákiai magyarság, számon kell kérnie és sürgetnie. Nem az új stratégián kell kotlani éveken át, hanem modernizálni a meglevő intézményrendszert, bevonni a magántőkét, versenyhelyzetet teremteni a politikai képviseletben és a közösségi intézményrendszerben, bővíteni a meglevő kapacitást megfelelő képességű menedzserekkel. Akiknek van képessége és véleménye, meg kell őrizni. Ezért a magam részéről felajánlom Hajtman Béla egyhavi fizetésének a fedezetét. Hajrá, szlovákiai magyarság!
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.