„Ezúttal csínján bánok a nyelvi tréfákkal…” (Szkárossy Zsuzsa felvétele)
Sybles, a fia és a törhetetlen bőrönd
![dd](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/2023-03/parti-nagy-lajos.jpg.webp?itok=z1iefVzx)
Parti Nagy Lajos korunk virtuóz nyelvművészeként a mesék világát is „forradalmasította”. Kaján nyelvi tréfáival született szózsonglőrként írt már magyabszurdot, bravúros falfirkákat, álmeséket, Franz Kafka nyomán cseh mesét, de még gyerekbábthrillert is.
Boccaccio Dekameronja kamaszkorában lépett be az életébe. El is ámult a történetek gazdagságán.
„Ez abban az időben volt, amikor Hašeket és Proustot olvastam – mondja. – Bár nagyon régen vettem kézbe a Dekameront, egy darabig gondoltam arra is, hogy parafrázist csinálok valamelyik történetből, de valahogy egyik sem adta magát. Közben annyi más dolgom volt, amikor a Sybles és fiát írtam, hogy olyan nagyon mélyen nem is lett volna időm elmélyedni Boccaccióban.”
Szikszai Rémusz, a Dekameron 2023 rendezője arra kért kilenc írót (a tizediknek, vagyis a kerettörténetnek ő maga a szerzője), hogy most, egy világjárvány idején, egy háború és egy gazdasági válság árnyékában a kínzó várakozás, az állandó bizonytalanság közepette lenyomatát adják a kornak, létrehozva ezzel a 21. század Dekameronját. Egymástól függetlenül minden író külön-külön vitte bele a maga részét a történetbe. Parti Nagy Lajos neve nem először került fel a Bábszínház plakátjára.
A pecsenyehattyú és más meséket a győri Vaskakas Bábszínház, az Andersen meséje nyomán született A császár új ruháját a Szombathelyi Mesebolt Bábszínház mutatta be.
„A Sybles és fia, akárcsak a Dekameron 2023 többi fejezete magán viseli mindazt, ami az elmúlt két-három évben a világban lezajlott. Szorongató álomként, vízióként bent van az előadás minden darabjában. Van kolléga, aki a Covid-bezártságról írt. Nekem is az volt az egyik elképzelésem, hogy talán azt kellene valahogy érzékeltetnem, de aztán elkezdett motoszkálni a fejemben egy másik történet, és inkább abból csináltam jelenetet. Szikszai Rémusz kiváló rendező. Élesen, erősen, szilajul ref-lektál a korra. Nagyon jól dolgoztam vele Tatabányán is, ahol a Tiger Lillies zenéjére született Jógyerekek képeskönyvét rendezte, azt a felnőtteknek szóló rémvarietét, amelyet egy angol sokkopera alapján írtam. Már ott is nagyon érzékelhető volt a tárgyakhoz, az animációhoz való erőteljes viszonya.”
A Sybles és fia egy nem létező bőröndmárka nevét hirdeti.
„Azt akartam, hogy a cím kicsit lebegjen a semmi fölött. Az a fricska benne, hogy aki nem tudja kihez vagy mihez kötni ezt a nevet, és próbálja megkeresni, nem talál említést sem róla. A történet szerint a címbéli illető az első törhetetlennek tetsző műanyag bőröndöket kezdte gyártani valahol a világon. Teljesen mindegy, hogy hol. Manchesterben, Pennsylvaniában vagy Sydney-ben, ez nincs kimondva. Ez a játék lényege. A történetben ugyanis szerepet kap egy bőrönd. Többet nem akarok elárulni róla.”
Groteszk nyelvezetét ebben a rövidke mesében is kamatoztathatta volna Parti Nagy Lajos, de nem ez volt a célja.
„Színpadi műként vagy jelenetként a Sybles és fia túl rövid ahhoz, hogy itt egy nagyon groteszk beszédmód kifuthassa magát. Nem is használtam nagyon éles, markáns, a köznyelvtől erősen eltérő beszédstílusokat. A bőréből természetesen nem tud kibújni az ember. Elvben igen, alkalmazhattam volna, de inkább a történetre koncentráltam. Megpróbáltam visszafogni magam ettől a nyelvtől, amit amúgy szívesen csinálok. Csínján bánok a nyelvi tréfákkal. Úgy gondoltam, elvinnék a dolgot olyan irányba, amit ebben a rövid terjedelemben nem akartam. Nem illett volna ugyanis a dologhoz. Nem először tapasztaltam, hogy picit mattabb, egyszerűbb, visszafogottabb beszédmódba menekülök a saját nyelvi leleményeim elől. Azokat már unom. Míg egy ilyen áttetsző beszédmódban több kedvemet lelem.”
A nyelvzsonglőr természetesen ebben a történetben sem pihen.
„Talán csak egy picit takarékosabban használok bizonyos szókreációkat. Ha helye is van a nyelvi pancsolásnak, ha olyan típusú a feladat, szívesen élek velük. Az én szövegeim így vagy úgy mégis monológok. Még a novellák is nagy részben. Valaki beszél. Vagy függőbeszédben, vagy direktben, hosszan.”
A Dekameron 2023 esetében nem volt szempont, hogy melyik közönségréteghez szól a történet. Mind a tíz író kezdettől fogva tudta, hogy ez felnőttekhez szóló előadás lesz.
„Én úgy gondolom, a gyerek nagyon is arányos felnőtt. Ezért már A császár új ruhájában sem figyeltem arra, hogy ezt a gyerekeknek is érteniük kell, nem lehet ez túl felnőttes. A gyerek olykor okosabb, szabadabb, többet elbír, mint a megcsontosodott gondolkodású felnőtt. Négy-, öt-,hatéves gyerekeknek, akik először találkoznak a bábszínházzal, egyébként nem nagyon tudnék írni. Inkább idősebbeknek. S akkor még egy szempont: a Sybles és fia írása közben nem nagyon kellett a Bábszínházra gondolnom, mert tudtam, hogy akármit csinálnék, Szikszai Rémusz úgyis átteszi bábközegbe, ahol jól fogja érezni magát a szöveg. Nem kellett figyelembe vennem különösebb szempontokat. Talán csak a terjedelemmel kellett arányosan bánni. Egyébként pedig minden új munka kaland bizonyos fokig. Technikai próbatétel, amelyet meg kell oldani. De az ember mindennap beleszalad a saját kihívásaiba.”
A szerző a Vasárnap munkatársa
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.