Nyolc hónappal pártja elsöprő választási győzelme után a „lenni vagy nem lenni” kérdésével néz szembe Törökország miniszterelnöke: az ankarai alkotmánybíróság befogadta a főügyész indítványát, és megvizsgálja: megfelel-e a valóságnak az az ügyészségi állítás, hogy az Igazság és Haladás Pártja (AKP)
Szekuláris elit kontra iszlámbarát kormánypárt
Az alkotmánybíróság döntése, amelyet kivételesen egyhangúlag hozott meg a 11 bíró, az eszkalációját jelenti annak a régóta tartó viszálynak, amely szembeállítja az AKP-t és Törökország világi elitjéta tábornoki karral. Az utóbbi fél már évek óta azt veti a kormánypárt szemére, hogy iráni stílusú teokráciává akarja változtatni a szekularizált török államot.
Az EU, amely 2006-ban kezdett tárgyalásokat Ankarával az ország csatlakozásáról, értetlenséggel vegyes megrökönyödéssel reagált az alkotmánybíróság lépésére. Nem csak brüsszeli megfigyelők vélik úgy, hogy a körvonalazódó erőpróba idejére „jégre ke?rülhetnek” az Erdogan-kormány reformtervei. Márpedig ezek megvalósulása sorsdöntő Törökország Európához való közeledése szempontjából. Az isztambuli tőzsde és a török líra zuhanórepülésbe kezdett a hétfői hír nyomán. A legnagyobb török állampolgári szervezetek, köztük szakszervezetek és a munkaadók szövetsége, közös nyilatkozatban figyelmeztettek: az alkotmánybíróság döntése a politikai tábor további polarizálódását okozhatja. Kompromisszumok nélkül veszélybe kerül az ország gazdasági és politikai stabilitása.
A hétfői lépés horderejét az ARD televízió isztambuli tudósítója úgy érzékeltette: az AKP és Abdullah Gül államfő (aki a párt jelöltjeként nyerte el a tisztséget tavaly) bíróság elé citálása olyan, mintha Németországban a szövetségi ügyészség a nagy néppártok valamelyikét (CDU vagy SPD) akarná betiltatni, illetve Horst Köhler szövetségi elnököt kizárni a politikai életből.
Abdurrahman Yalcinkaya főügyészt, aki az alkotmánybíróságnak szóló beadványt írta, Ankarában az ellenzéki (és nacionalista) Köztársasági Néppárt (CHP) holdudvarához és így az ország régi szekuláris elitjéhez sorolják. A CHP nem hajlandó beletörődni a tavaly júliusi választásokon elszenvedett vereségébe (21 százalékos eredményt ért el, az AKP a leadott voksok 47 százalékát kapta). Az egykor szociáldemokrata elveket is valló CHP az utóbbi években fényévekre került a vele rokonszenvező Szocialista Internacionálétól, amely 2006-ban el is határolta magát a párttól.
Tavaly óta a CHP elkeseredett párharcot vív az AKP-val, támadásainak középpontjába a fejkendőviselet egyetemi engedélyezését állította. Azzal, hogy a kormány a közelmúltban engedélyezte a diáklányoknak a kendő viselését a felsőoktatási intézményekben, beengedte az iszlám egyik politikai jelképét az állami szférába – harsogta a „fejkendőtörvény” parlamenti elfogadása után a CHP, az alkotmánybírósággal fenyegetve meg Erdogan kormányfő pártját. A kérvény egyhangú befogadásával a taláros testület helyzeti előnyhöz juttatta a CHP-t.
Az AKP és a miniszterelnök politikai motivációt lát a betiltási kérvényben. Ezt látszik alátámasztani, hogy az ügyészség nem tett hasonló lépést az ellenzéki, nacionalista-jobboldali Nemzeti Akciópárt (MHP) ellen, noha annak képviselői az AKP-val szavazták meg a parlamentben a fejkendőtörvényt. Ha az alkotmánybíróság elfogadja a CHP álláspontját, a kormánypártra betiltás vár, legfőbb vezetőit évekre eltilthatják a politikai tevékenységtől. (Hasonló sorsra jutott bő egy évtizede az akkori kormányfő, Necmettin Erbakan és pártja, az AKP elődjének számító Refah.)
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.