Zavarban vagyok és egy kissé kellemetlenül érzem magam a nagymegyeri középiskolás diákok előtt. Okát is elárulom rögtön, de ehhez egy kicsit vissza kell mennem az időben, s magyarázatomat onnan indítani.
Diákok a szoborért
Zavarban vagyok és egy kissé kellemetlenül érzem magam, hogy egész mostanáig így gondolkoztam. Egy minap kapott levél hozott zavarba, amelyet a Nagymegyeri Magyar Tannyelvű Kereskedelmi Akadémia és Magyar Tannyelvű Gimnázium diákönkormányzata juttatott el szerkesztőségünkbe. A levélből kiderül, hogy az említett iskola diákjai gyűjtésbe kezdtek a lapunkban megjelent felhívás kapcsán a pozsonyi Petőfi Sándor-szobor felújítását és újbóli felállítását segítendő. „A diákok kötelességüknek érezték – fogalmazzák meg ketten az említett nagymegyeri iskola diákönkormányzata nevében –, hogy ha csak csekély pénzösszeggel is, de hozzájáruljanak ahhoz, hogy az emlékmű megtalálja méltó helyét. Iskolánk diákjai ezzel a tettel szeretnék kifejezni a magyar kultúra iránti tiszteletüket.” Elérzékenyítő gesztus, mert ha így mozdulnak meg magyar iskolában diákok a szlovákiai magyarok szimbólumának is nevezhető, a pozsonyi Ligetfaluból felújításra elszállított Petőfi-szobor jobb sorsa érdekében, akkor azt hiszem, saját jövőjükről is döntöttek. És a fentebb említett összefogásuk azt vetíti előre, hogy abban a jövőben lesz szerepe a magyar kultúrának.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.