Budapest. Ma nyolcvanéves Gina Lollobrigida olasz színésznő, egy korszak női szépségideálja. A Róma közeli Subiacóban, egy festői kis faluban nevelkedett három lánytestvérével.
Gina Lollobrigida 80 éves
1949-ben összeházasodott Mirco Skofic jugoszláv orvossal (egyetlen fia apjával), s rövid idő alatt Európa egyik legnépszerűbb színésznője lett. Igaz, ekkor még nem tehetségével, hanem szépségével és érzékiségével kápráztatta el (elsősorban a férfi) nézőket. A közvélemény a „nagy kebel, kicsi ész” skatulyába sorolta be, s ő hiába harcolt e minősítés ellen karrierje végéig.
Rövid hollywoodi kitérő után az ötvenes évek első felében forgatta legsikeresebb filmjeit. A Királylány a feleségem cigánylányaként Gérard Philipe volt partnere, a René Clair rendezte Az éjszaka szépei szórakoztató formában, ironikus felhangokkal szembesítette az álmot a valósággal. 1953-ban az Afrika kincsei című szatírában – mellesleg Humphrey Bogart oldalán – üzletileg ugyan megbukott, de nevét világszerte megismerték. Sikeresebb volt a Kenyér, szerelem... vígjátéksorozat Vadmacskájaként, partnere Vittorio de Sica volt egy mindig szerelmes középkorú törzsőrmester szerepében. A sorozat harmadik részében keresztezte először útját későbbi nagy vetélytársa: az éppen gyermeket váró „isteni Lollo” átengedte a főszerepet az akkor még ismeretlen Sophia Lorennek.
Lollobrigida két ízben is főszerepet játszott az Alberto Moravia regényéből készült A római lány című filmben: 27 évesen a naiv utcalányt, 60 esztendősen az édesanyát alakította, igaz a kritika alaposan lehúzta. Igazi nemzetközi karrierje 1955-ben jelképesen A világ legszebb asszonya című produkcióval indult, egy évvel később a cirkusz világába elkalauzoló Trapézban artistalányként Tony Curtis és Burt Lancaster partnere volt, majd a Victor Hugo regénye nyomán készült A párizsi Notre-Dame tragikus sorsú Esmeraldáját személyesítette meg.
1959-ben szakított férjével, s újra Hollywoodba utazott, de sztár mégsem lett belőle. Ismét otthon készült filmjei közül a legnagyobb visszhangot a Cicababák váltotta ki, amely miatt 1965-ben bűnvádi eljárást indítottak ellene erkölcstelenség címén. Néhány film erejéig még vissza tudták csábítani a tengerentúlra, például a Jó estét Mrs. Campbell! forgatására.
Sok mindent megkapott az élettől, de szavai szerint örök fájdalma maradt, hogy nem dolgozhatott együtt Fellinivel. Számos díj és kitüntetés birtokosa, így a Firenzei Művészeti Akadémia – harmadik nőként – tiszteletbeli tagjai közé választotta és a francia művészeti rend parancsnoka címével is kitüntették.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.