Végre eljött az advent, amely a mi kultúránkban a karácsony előtti időszakot jelenti. Advent mostanában ambivalens folyamatokkal jár.
A várakozás csodája
![adventi koszorú](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/tuxpi.com_.1512378117.jpg.webp?itok=4O6QZR9f)
Egyrészt ez az az időszak, amikor a keresztények az egyik legnagyobb ünnepre, a karácsonyra készülnek, és állítólag ez a készülődés a lassítást, elcsitulást, egy kis belső csend kiépítését jelenti. Másrészt az advent az év egyik leghektikusabb időszaka, mindenki be akarja fejezni az idén elkezdett munkákat, és persze ajándékokat vásárolni, sütni, takarítani.
A boltokban, bevásárlóközpontokban az advent mintha már rég elkezdődött volna. A reklámok szerint már itt a karácsony.
Ezzel nem tudunk mit kezdeni, legfeljebb ignorálhatjuk az egészet. Idén megfigyeltem egy új trendet is a reklámokban. Már nem elég, hogy arra csábítanak minket, hogy minél többet vásároljunk karácsonyra, hanem arra ösztökélnek, hogy szabaduljunk meg a várakozástól, hiszen „karácsony lehet minden nap”, „#NemVarunkKaracsonyig”, meg hasonlók. Ez már túl sok nekem. Hiszen a karácsony titka pontosan a várakozás. Várni kell a Messiás megszületését, várni kell Jézuskára, az ajándékokra, a majonézes krumplisalátára, a kapusztnyicára. Várakozás nélkül nem lenne karácsony, Messiás nem születhet minden nap. Az ajándékozás nem lenne izgalmas, az ételek nem lennének még finomabbak. Ha lemondunk a karácsony előtti várakozásról, igazából a karácsonyról mondunk le.
Amikor gyerekkoromban hittanórákra jártam, karácsony előtt jótetteket kellett gyűjteni. Ezzel próbáltuk üdvözölni a Messiást (és talán bebiztosítani, hogy azt hozza nekünk, amire vágyunk). Fontos, hogy a gyerekek pozitív élményektől kísérve ismerjék meg a jótékonykodást – erre is teret ad az advent.
De a karácsonyi készülődés minden korosztály számára fontos, gyakran előfordul, hogy a rokonságból azok, akik év közben összevesztek, ebben az időszakban békülnek ki. Ehhez néha idő kell, és ha minden nap karácsony lenne, nem lenne időnk ezekre a fontos dolgokra.
Mióta felnőtt vagyok, igazából sokkal jobban élvezem az adventet, mint magát a karácsonyt. Már tudom, hogy a jótettekkel nem kell egy egész évet várni. És adventkor végre van idő olyan dolgokra, amelyre egész évben nem jutott. Én egyáltalán nem sürgetném, hogy minél hamarabb eljöjjön a karácsony, igazából azért kampányolnék, hogy minél hosszabb legyen az advent. Az adventi várakozásban csodák születhetnek. A csodákhoz pedig néha idő kell – ne dobjuk el magunktól a csodavárást.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.