Miközben a világ lassan a harmadik világháborúra készül Kászim Szulejmáni meggyilkolása után, Andrej Danko megmutatta, hogy egy ilyen helyzetet is bármikor képes kampánytémává zülleszteni.
A kapitány és a harmadik világháború
![dank](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/tuxpi.com_.1540127059_2.jpg.webp?itok=J7JhouKd)
Az történt ugyanis, hogy az iráni tábornok meggyilkolását követő feszült helyzetben Andrej Danko felszólította Peter Pellegrini miniszterelnököt, hogy hozassa haza az Irakban állomásozó szlovák katonákat, „viselkedjen férfiként”. A házelnök az utóbbi időben rászokott, hogy megkérdőjelezi Pellegrini vezetői képességeit, önmagát pedig büszke, erős, nemzeti vezetőként próbálja pozicionálni. Ez a kommunikációs játék akkor siklik félre, ha végiggondoljuk:
a Danko által sugalmazott „férfias viselkedés” lényegében azt jelenti, hogy megfutamodunk a baj első jelére.
És még mielőtt valaki azt hinné, hogy egy hadosztálynyi katonát kell hazarendelni, szögezzük le: Szlovákia összesen hét katonát állomásoztatott Irakban, akik kiképzői feladatot láttak el. A munkájukat semmiképp nem becsüljük le, de azért az nyilvánvaló, hogy a jelenlétük inkább szimbolikus fontosságú: azt jelzi, hogy az országunk elkötelezett a NATO politikája mellett.
Még ha a legjobbat is feltételezzük Danko szándékairól, és elhisszük, hogy tényleg a szlovák katonák életéért aggódik, az általa választott eljárás akkor is számos kérdést vet fel. Először is a nyilvános hisztivel csak azt érte el, hogy minden potenciális terrorista tudtára hozta: Irakban szlovák katonák vannak és nemsokára már nem lesznek ott, vagyis, ha le akartok csapni, akkor azt most kell megtenni. Nem véletlen, hogy a háborúzó felek nem szokták egymásnak megüzenni, mi lesz a soron következő hadművelet – úgy tűnik, Danko kapitány nem jutott el idáig a történelemkönyvben. Az sem mellékes, hogy a hét katona egy szövetségi rendszer keretein belül végzi a feladatait Irakban, így a kivonásukat minimum velük egyeztetni kellene – nem lehet őket csak úgy egyoldalúan hazarendelni.
Ezeknek a tényeknek persze valószínűleg az SNS elnöke is tudatában van, csak épp nem hagyhatott ki egy ilyen lehetőséget. A helyzet az, hogy nagyban zajlik a kampány, a párt preferenciái elég gyatrán állnak, és eddig nem igazán tudott semmilyen épkézláb kampánytémával előállni. A nemzetközi konfliktus így Danko számára a legjobb időpontban érkezett.
Meglovagolhatja a háború- és Amerika-ellenes közhangulatot, eljátszhatja a hős szlovák katonák védelmezőjét és közben még abba a Pellegrinibe is belerúghat, aki leállította az SNS hadügyminiszterének gyanús milliárdos közbeszerzését.
Hogy emiatt akár a katonák is veszélybe kerülhetnek és hogy a baj első jelére cserben hagyjuk a szövetségeseinket? Úgy tűnik, Dankónak ez belefér, ha cserébe szerez néhány szavazatot.
A történet végül azzal zárult, hogy a szlovák katonákat áthelyezték Irakból, így remélhetőleg sikerült kifogni a szelet az SNS elnökének hisztériakeltéséből. Persze, a közel-keleti helyzet még távolról sem stabilizálódott, Irán bosszúra szomjazik, a következő válság bármikor megérkezhet. Szerencsére mi már nyugodtak lehetünk. Tudjuk, hogy ha Szlovákia valaha tényleg eljut a szakadék szélére, és tényleg nagy lesz a baj, akkor Danko kapitányra biztosan számíthatunk.
Egy pillanatig sem fog habozni, hogy az eseményeket a saját javára használja fel.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.