Sokan mondták, ez volt a fogcsikorgatások világbajnoksága. Virágkorát élte a kegyetlen futball, csontok reccsentek, lábak törtek. Már a Chile–Olaszország meccsen elszabadult a pokol, szinte percenkét verekedtek a játékosok, és az adok-kapok során a nézők is besegítettek.
Pelé nélkül is megvédték elsőségüket
Sokan mondták, ez volt a fogcsikorgatások világbajnoksága. Virágkorát élte a kegyetlen futball, csontok reccsentek, lábak törtek. Már a Chile–Olaszország meccsen elszabadult a pokol, szinte percenkét verekedtek a játékosok, és az adok-kapok során a nézők is besegítettek. A szégyenek szégyene volt a mér-kőzés, az olaszok vissza akartak lépni a további küzdelmektől.
Mint minden futballfesztivál, a chilei is teremtette a hihetetlen sztorikat, a számtalan kis és nagy pletykákat, amelyeknek kevés volt a valóságtartalmuk. Azt viszont egyöntetűen megállapították, hogy a 62-es vb-t három szenzáció jellemezte: a chileiek harmadik helye, Masopusték ezüstérme, mellyel feje tetejére állították futballvilág nagy jósait és Brazília ismétlése; a dél-amerikaiak Pelé és pszichológus nélkül is könnyen nyerte az aranyérmet.
Nem nagy reményekkel indult a világbajnokságra a magyar válogatott. Aztán az első meccsen elegáns győzelmet aratott (2:1, góllövők: Albert és Tichy) a Brazília után a második számú vb-esélyes Anglia ellen. A folytatás még szebb volt, a pompás védelemmel rendelkező Bulgária ellen már a tizenkettedik percben 4:0-ra vezetett, végül Albert (3), Tichy (2) és Solymosi góljaival 6:1 arányban nyert. Argentína ellen már a 0:0 is elegendő volt a csoportelsőséghez. Új nagycsapat született, hírdették az újságok, a fináléba tippelték Baróti Lajos edző védenceit. De a negyeddöntőben jött Csehszlovákia, amely totálisan védekező, amolyan merev és szürke játékával csoportjába legyőzte a Puskással, Suárezzel, Gentóval, Del Sollal és más sztárokkal kiálló spanyolokat (1:0), gól nélkül mérkő-zött a brazilokkal (Pelét őrizték, már a meccs elején súlyosan megsérült) és kikapott Mexikótól.
A csehszlovák–magyar negyeddöntő az elképzelések és a papírforma szerint indult: Alberték rohamoztak, ellenfelük pedig foggal-körömmel védekezett. Közben egy ritka alkalommal Scherer kapta a labdát, Grosics lest vitatott, s máris 1:0 volt az ellenfél javára. Ekkor a magyarok közül senki sem gondolt rosszra, a nézők sem vonták kétségbe az összecsapás kimenetelét, a nyomasztó fölény során majd csak betalál Sándor Csikar, Albert Flóri vagy a nagy bombázó hírében álló Tichy Lajos. Nem és nem akart összejönni a gól. Legalább egy tucat tiszta gólhelyzetük volt, ellenfelüknek egyetlenegy. Tichy bombaszabadrúgása után ugyan a felső léc alsó lapjáról a gólvonal mögött ért talajt a labda, de Latisev szovjet játékvezető nem így látta... Hiába támadtak, hiába szorították kapuja elé ellenfelüket, hiába tüzeltek, Schrojf úgy védett, mintha hat keze lett volna. Maradt az 1:0. A két csapat összeállítása, Csehszlovákia: Schrojf–Lála, Pluskal, Popluhár, Novák, Kvašňák, Masopust, Pospíchal, Scherer, Kadraba, Jelínek. Magyarország: Grosics–Mátrai, Mészöly, Sárosi, Solymosi, Sipos, Sándor, Rákosi, Albert, Tichy, Fenyvesi.
Amikor Pelé a csehszlovákok elleni csoportmérkőzésen megsérült, viharos gyorsasággal kimondták a halálos ítéletet, ez a brazil válogatott Pelé nélkül (Amarildo helyettesítette, és milyen jól!) nem nyerhet világbajnokságot. Minő tévedés. Megnyerte. Sokkal könnyebben, mint azt az eredmény mutatja, mert a védekezésre berendezkedett csehszlovákok nem tudtak kibújni saját bőrükből.
Lehet, hogy a svájci és a svédországi világbajnokság színvonalasabb volt a túlzottan kemény chileinél, de tény az is, a brazilok 4–3–3-ra változtatott (négy évvel korábban a 4–2–4-et játszották) pedáns és tiszta hadrendje éppen olyan látványos és elegáns, sőt, jókedvű játékot produkált, mint a korábbi győztes gárda. Hiába no, a labdarúgás boldog emberének nem csak egy „inge” van. Talán ettől olyan csodálatos játék a futball.
A 7. világbajnoki döntő: BRAZĺLIA–CSEHSZLOVÁKIA 3:1 (1:1). Santiago de Chile, 80 ezer néző. Játékvezető: Latisev (szovjet). Góllövők: Masopust (14.), Amarildo (17.), Zito (69.), Vavá (78.). BRAZĺLIA: Gilmar–D. Santos, Mauro, Zozimo, N. Santos, Zito, Didi, Zgallo, Garrincha, Vavá, Amarildo. CSEHSZLOVÁKIA: Schrojf– Tichy, Popluhár, Pluskal, Novák, Kvašňák, Masopust, Pospíchal, Scherer, Kadraba, Jelínek. A 3. helyért: Chile–Jugoszlávia 1:0.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.