Amíg Könyves Kálmán ki nem jelentette, hogy boszorkányok pedig nincsenek, elég volt, ha egy nő görbe pillantást vetett valakire, netán kevésbé szép szomszédja féltékenykedett rá, máris építették a máglyát, és a helybeliek iszonyattal vegyes gyönyöre közepette elégették az illetőt, boszorkányság vádjával.
Jósnők pedig vannak
Amíg Könyves Kálmán ki nem jelentette, hogy boszorkányok pedig nincsenek, elég volt, ha egy nő görbe pillantást vetett valakire, netán kevésbé szép szomszédja féltékenykedett rá, máris építették a máglyát, és a helybeliek iszonyattal vegyes gyönyöre közepette elégették az illetőt, boszorkányság vádjával. Semmi bíróság, védőügyvéd, törvények és jogok. Csak a lángok, és az égő test iszonyatos bűze, az illető vérfagyasztó sikolya, míg el nem vesztette az eszméletét. Hogy ebbe a kategóriába beletartoztak-e a jósnők is, nem tudom. Mivel K. K. a védelmébe vette az ártatlanul máglyahalált halt asszonyokat, ma a kérdés föl sem merül. Viszont, nem véletlen, hogy Ádám és Éva engede ürdüng intetüinek, és evék oz tilvut gyimilstüül, es oz gyimilsben halálut evék. Ebben a tilvut gyimilsben a mindent tudni akarok is benne volt. S az ember nemcsak azt a mindent szeretné tudni, amit könyvekből megtanulhat, hanem azt is, mi vár rá, meddig él (nem egy fa, Örkény vérfagyasztóan gyönyörű novelláját egy kávé mellett ajánlom elolvasni), szegény gazdag vagy gazdag szegény lesz-e, szőke herceg vagy lerobbant hajléktalan kéri-e meg a kezét. Ezért aztán bekopogtat egy jósnőhöz. Sejtelmes félhomály, üveggömb, kártyák, gyertyák, súlyos bársonyfüggöny. A jósnő mélyen az illető szemébe néz, és rákezdi: ön fiatal, a húszéves lányka már ettől félájult, honnan tudja, önnek szép hosszú haja van, újabb ájulási roham, valakinek az alakja kirajzolódik, egy férfi, halk, kissé visszafojtott sikoly, szép, barna férfi, magas, karcsú, igen, igen, ő lesz az ön élete párja, esküvő, gyerekek, szép szőke és fekete gyerekek, nagy-nagy boldogság. A lánykát már úgy kell fölmosni, kábán kotorászik a retiküljében, a tiszteletdíjat keresi, a kézitáska többször leesik a földre, végül leguberálja az ezrest. Hálából, hogy fiatal, szép, és nemsokára találkozik a lovaggal. Alig, hogy kilép az utcára, nekimegy egy barna, magas, karcsú fiatalembernek, bocsánatkérést rebeg, a fickó, hogy eloszlassa lányos zavarát, meghívja egy italra, amiből persze kettő lesz, hipp-hopp, itt az első együtt töltött éjszaka, kilenc hónap múlva annak gyümölcse. És a herceg? Bizonyára további kötelességeit teljesíti. Grendel Ágota
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.