83 éves korában elhunyt Leandro „Gato” Barbieri latin dzsessz-szaxofonos, aki Az utolsó tangó Párizsban című Bertolucci-film – Marlon Brandóval a főszerepben – Grammy-díjas zenéjét komponálta, és több mint hét évtizeden át tartó zenei pályafutásának állomásait több tucatnyi album őrzi.Barbieri szomb
Elhunyt Gato Barbieri dzsessz-szaxofonos
![](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/ujszo_1459753694333_105.jpeg.webp?itok=A7VVHp8v)
83 éves korában elhunyt Leandro „Gato” Barbieri latin dzsessz-szaxofonos, aki Az utolsó tangó Párizsban című Bertolucci-film – Marlon Brandóval a főszerepben – Grammy-díjas zenéjét komponálta, és több mint hét évtizeden át tartó zenei pályafutásának állomásait több tucatnyi album őrzi.
Barbieri szombaton halt meg tüdőgyulladás következtében egy New York-i kórházban.
„A zene misztérium volt Gato számára, valahányszor játszott, új élményekkel telt el, és azt akarta, hogy a közönsége is ezt érezze” – mesélte felesége, Laura Barbieri.
Az argentin származású zenész 1967 és 1982 között mintegy 35 lemezt készített.
Rendszeresen turnézott, de a későbbiekben már csak négy albuma jelent meg, köztük 1997-ben a Que Pasa című, amely a Billboard kortárs dzsesszlemezeinek toplistáján a második lett. Bár 2013 óta erősen megromlott az egészsége, továbbra is havonta fellépett a New York-i Blue Note dzsesszklubban megszokott fekete fedora kalapjában. Utoljára tavaly novemberben játszott a klubban.
Grammy-díját a legjobb hangszeres zene kategóriában 1973-ban Az utolsó tangó Párizsban című film muzsikájáért vehette át. A Marlon Brando és Maria Schneider főszereplésével forgatott erotikus dráma két Oscar-jelölést is elnyert.
A film rendezője, Bernardo Bertolucci azért kérte fel Barbierit a filmzene megkomponálására, mert tetszett neki egyedi, érzéki, erőteljes tenor szaxofonhangzása.
„Mintha a film és zene házassága lett volna. Bernardo azt mondta nekem: »Nem akarom, hogy a zene túl hollywoodi vagy túl európai, vagyis túl intellektuális legyen. Azt akarom, hogy a kettő között szólaljon meg«” – emlékezett Barbieri, aki ezzel a filmzenével vált nemzetközi sztárrá. Fontos lemezei között szerepel a The Third World (1969), az El Pampero (1971), a Last Tango (1972) vagy a Caliente (1976) is. 1982-ig rendszeresen jelentek meg albumai. (MTI)
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.