Az év elejétől hasonló lelkiállapotban vagyok, mint amikor az ember végre elmegy a rendelőintézetbe, és az orvos megállapítja a magas vérnyomást, majd közli, hogy a cukorbajunkat is kezeltetni kellene, mert látásunk is pocsék állapotban van, nem is szólva arról, hogy az EKG által közölt adatok is vészjóslóak.
Mitől pocsék a közérzet
Kedvenc napilapom első oldalán virít a hír: a népjóléti miniszter módosította véleményét; átmenetileg nem 65 évesen kellene nyugdíjba vonulni, hanem „csak” 62 évesen. Kaník miniszter folytatja az elődei által meghonosított gyakorlatot: úgy tesz, mintha kegyet gyakorolna, Mikulásként karácsonyi ajándékot osztogatna.
Cudarul érzi magát a lakosság alsó egyharmada. Ilyen helyzetben (a kormány szempontjából) még megnyugtatóan is hat, hogy ez az alsó egyharmad már nem engedheti meg magának, hogy napilapot olvasva tájékozódjék az ország dolgairól. Igaz, a televízió is bemondta, hogy az anyagi problémákkal küzdő vasút igazgatójának évi 2 400 000 korona volt a fizetése, és hogy újabban már két igazgató áll a vasút élén ugyanilyen javadalommal. A tévében vagy a rádióban közölt ilyen hír elszáll az éterbe. Ha újságolvasással dáridózna az állampolgár, a hír fölött még eltűnődne egy ideig, és keresné az összefüggést a legnépszerűbb tömegközlekedési eszköz csődbemenetele, a vasutak vezérigazgatójának szerénysége és a kék hadsereg sztrájkja között. Ha egy, a szárnyvonalak megszüntetése miatt halmozottan röghöz kötötté vált ingázó végiggondolja ezeket a dolgokat, legfeljebb annyit tehet, hogy átballag az élelmiszerboltba, és ha van még ötven koronája, figyelemelterelési célból megvesz magának egy lapos üveg rumot. Csodálkozunk, hogy ilyen viszonyok között romlik a májkeményedési statisztika?
A közvélemény-kutatók felméréseinek eredményei szerint a lakosság egyharmadának kimondottan pocsék a közérzete. A tanult szociológusok, persze, ezt szalonképesebben fejezik ki. A vezető politikus – ha hátul állt, amikor a bölcsességet osztogatták – ebből azt a következtetést vonja le, hogy minden rendben van, hiszen a többség elégedett. Az előrelátóbbak legalább sejtik, hogy semmi sincs rendben, és a szegény emberek tiltakozása csak azért olyan halk szavú, mert a legelesettebbek szervezettsége elhanyagolható. Akad vezető politikus, aki felfedezi az ebben rejlő veszélyt?
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.