<div>Amíg 1976 előtt a korábbi sikeres Eb-szereplés, úgy az 1980-as Európa-bajnokság előtt az argentin világbajnokságon való részvétel adott reményt a magyar labdarúgó-válogatottnak és a szurkolóknak ahhoz, hogy bizakodva tekintsenek a selejtezők elé.</div>
Második NSZK-arany, utolsó csehszlovák fellángolás
![](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/logo_1.png.webp?itok=ZqCrIx89)
Igaz, a csoportellenfelek között Finnország és Görögország mellett ott volt a nagy mumus Szovjetunió, mégsem Nyikita Szimonyan együttese okozta a legnagyobb fejtörést. Baróti Lajos a sikertelen világbajnoki szereplés után lemondott, így a kvalifikációnak már Kovács Ferenc vezetésével futott neki az együttes. 1979-es távozásáig 8 mérkőzésen 2 győzelem, 4 döntetlen és 2 vereség volt a mérlege: hiába sikerült a szovjetek ellen pozitív mérleggel előrukkolnia (2–0, 2–2), a finnországi 2–1-es, majd a görögországi 4–1-es vereség mindent eldöntött. A csoportból se a szovjetek, se a magyarok nem juthattak tovább, de a görögök se váltották meg a világot a nyolcas döntőben. Az 5. csoportban a csehszlovákok helyzete könnyebb volt, a Zdeněk Nehoda, Antonín Panenka és a jelenlegi szlovák kapitány, Ján Kozák vezette együttes öt győzelem mellett csak Franciaországban kapott ki, ez elég is volt az Eb-részvételhez. „Az 1976-os Európa-bajnoki arany kinyitotta előttük a futballvilág ajtaját. Mindenki azt akarta tudni, mi a mi titkunk. Semmi extrát nem tettünk, csak magaslaton készültünk” – nyilatkozta Jozef Vengloš, aki Václav Ježektől vette át az irányítást, és a legjobbak között tartotta a csapatot. [[{"type":"media","view_mode":"media_large","fid":"234333","attributes":{"alt":"A vitatott büntető: Uli Stielike, a Real Madrid ásza rúgja fel Francois Van der Elstet a döntőben","author":"","class":"media-image","height":"360","title":"A vitatott büntető: Uli Stielike, a Real Madrid ásza rúgja fel Francois Van der Elstet a döntőben","typeof":"foaf:Image","width":"480"}}]] Huligánok TorinóbanAz 1980-as Eb volt az első olyan kontinenstorna, ahol nem négy, hanem nyolc csapat indult, és a házigazda alanyi jogon részese lehetett a viadalnak. A rendezésre Görögország, Hollandia, Svájc, az NSZK, Anglia és Olaszország pályázott, végül az UEFA utóbbi kettő közül az olaszoknak szavazott bizalmat. A lebonyolítási rendszer szerint két négyes csoportban körmérkőzéseket rendeztek, és az első helyezettek vívtak döntőt, a másodikok pedig a bronzéremért csatázhattak. A viadal nem váltott ki nagy lelkesedést a szurkolókból, az olaszok meccseire még csak-csak kilátogatott 40–50 ezer szurkoló, de például a csehszlovák–görög meccset mindössze 4726 néző látta Rómában.A látvány sem volt egetverő, a túlságosan védekező taktika miatt a csoportkörben három mérkőzés gól nélküli döntetlennel, három pedig 1–0-s végeredménnyel végződött. Ráadásul a szervezőknek meg kellett küzdeniük két olyan problémával is, amely 36 évvel később is fenyeget: a német válogatottat biztonságiak őrizték, a futballhuliganizmus pedig betette lábát az Európa-bajnokságra. A torinói Anglia–Belgium mérkőzésen a rohamrendőrök könnygázzal fékezték meg a felbőszült brit hordát, az első félidő így öt perccel előbb befejeződött. Van Moer és a belga csodaAz A csoportban az NSZK egy tehetséges új generációval – Bernd Schuster, Hans-Peter Briegel, Horst Hrubesch, Hansi Müller, Karl-Heinz Rummenigge – érkezett, és miután a csehszlovákokat, majd a hollandokat is legyőzte egy-egy góllal, a görögök ellen egy laza 0–0 is elég volt a döntőhöz.A második helyet a csehszlovákok úgy szerezték meg, hogy bár 1–1-et játszottak Hollandiával, két góllal verték a görögöket (3–1), míg a rivális csupán eggyel (1–0). [[{"type":"media","view_mode":"media_large","fid":"234334","attributes":{"alt":"","author":"","class":"media-image","height":"480","title":"","typeof":"foaf:Image","width":"355"}}]] A másik ágon a házigazda Olaszország (a bundázás miatt eltiltott Paolo Rossi nélkül), a kétszeres aranylabdás Kevin Keeganre, illetve a kétszeres BL-győztes Liverpoolra és Nottingham Forestre építő Anglia, valamint a Kubala László vezette Spanyolország tűnt esélyesnek, végül Guy Thys Belgiumja mindenkit meglepett. A kapuban Jean-Marie Pfaff nevét ekkor tanulta meg Európa, a védelemből Eric Gerets és Walter Meeuws emelkedett ki, a középpályán René Vandereycken, elöl François Van der Elst és Jan Ceulemans villogott. A legnagyobb sztárnak azonban egy 35 éves, kopaszodó középpályás, a Beringen játékosa, Wilfried Van Moer számított. Guy Thys egyik legnagyobb húzása az volt, hogy négy és fél év mellőzés után visszahozta a keretbe, és vele stabillá vált a játék, mind védekezésben, mind támadásban. Nem véletlen, hogy az 1980-as Aranylabda-választáson a 4. lett, csak Karl-Heinz Rummenigge, Bernd Schuster és Michel Platini előzte meg. „Hat-hét évet dolgoztunk azért, hogy ilyen csapatunk legyen. Addig is voltak jó játékosaink, de az Eb-n Ceulemans, Gerets és Vandereycken már közösen, fegyelmezetten együtt dolgozott a sikerért. Azt hiszem, ez volt minden idők egyik legjobb belga csapata, szívvel-lélekkel harcoltunk, kicsit olyanok voltunk, mint az 1992-es Európa-bajnok Dánia” – emlékezett vissza Pfaff kapus. Hrubesch volt a hősAz Eb-történelem utolsó bronzmeccsét Csehszlovákia nyerte, talán azért, mert a válogatottnak annyira feküdtek a büntetők. Az olaszok elleni helyosztó 1–1-es döntetlennel zárult Nápolyban, a hosszabbítás sem hozott döntést, így következhettek a tizenegyesek. A kilencedik körig mindenki biztos lábbal berúgta (az ötödik körben a négy évvel korábbi hős, Panenka is), akkor Collovati rontott, Barmoš viszont nem hibázott, higgadtsága bronzérmet ért a címvédőnek. A győztes csapatnak volt egy magyar játékosa is, az Európa-bajnok Gőgh Kálmán, aki később Ausztriában játszott és edzősködött, és 1995-ben egy autóbalesetben ott is hunyt el. A döntőben az NSZK szerzett vezetést Horst Hrubesch távoli bombájával, ezt a 72. percben egy vitatható büntetőből kiegyenlítették a belgák: Uli Stielike a 16-oson kívül szabálytalankodott Francois Van der Elsttel, de a román Nicolae Rainea játékvezető büntetőt ítélt, René Vandereycken viszont nem aggódott az ítélet jogosságán. A belgák már a hosszabbításra készültek, amikor a 88. percben Karl-Heinz Rummenigge beadását Hrubesch bólintotta a hálóba. A nyugatnémetek 1972 után másodszor lettek Európa-bajnokok, Csehszlovákia viszont ezen a néven többet Eb-döntőbe se jutott. [[{"type":"media","view_mode":"media_large","fid":"234335","attributes":{"alt":"A győztes gólt fejelő Horst Hrubesch (balra) és Manny Kaltz ünnepelnek az Európa-bajnoki trófeával","author":"","class":"media-image","height":"270","title":"A győztes gólt fejelő Horst Hrubesch (balra) és Manny Kaltz ünnepelnek az Európa-bajnoki trófeával","typeof":"foaf:Image","width":"480"}}]] ADATBANKVI. Európa-bajnokság, 1980, OlaszországNyolcas döntő (1980. június 11–22.)A csoport:NSZK–Csehszlovákia 1–0 (0–0)57. K.-H. RummeniggeCsehszlovákia: Netolička – Barmoš, Ondruš, Jurkemik, Gőgh – Kozák, Štambachr, Panenka – Vízek, Nehoda, Gajdůšek (66. Masný). Szövetségi kapitány: Josef VenglošHollandia–Görögország 1–0 (0–0)65. Kist (büntetőből)NSZK–Hollandia 3–2 (1–0)20., 59., 67. K. Allofs, illetve 79. Rep (büntetőből), 87. W. van de KerkhofCsehszlovákia–Görögország 3–1 (2–1)5. Panenka, 26. Vízek, 62. Nehoda, illetve 14. AnasztopuloszCsehszlovákia: Seman – Barmoš, Ondruš, Jurkemik, Gőgh – Kozák, Berger (23. Lička), Panenka – Vízek, Nehoda (74. Gajdůšek), Masný. Csehszlovákia–Hollandia 1–1 (1–0)16. Nehoda, illetve 59. KistCsehszlovákia: Netolička – Barmoš, Ondruš, Vojáček, Gőgh – Kozák, Jurkemik, Panenka (89. Štambachr) – Vízek, Nehoda, Masný (66. Lička). NSZK–Görögország 0–0A csoport végeredménye: 1. NSZK 5 pont, 2. Csehszlovákia 3 (4-3), 3. Hollandia 3 (4-4), 4. Görögország 1. B csoport:Anglia–Belgium 1–1 (1–1)25. Wilkins, illetve 29. Ceulemans Olaszország–Spanyolország 0–0Olaszország–Anglia 1–0 (0–0)79. TardelliBelgium–Spanyolország 2–1 (1–1)16. Gerets, 65. Cools, illetve 36. QuiniAnglia–Spanyolország 2–1 (1–0)19. Brooking, 61. Woodcock, illetve 48. Dani (büntetőből)Olaszország–Belgium 0–0 A csoport végeredménye: 1. Belgium 4 pont (3-2), 2. Olaszország 4 (1-0), 3. Anglia 3, 4. Spanyolország 1. A harmadik helyért:Olaszország–Csehszlovákia 1–1 (0–0, 1–1, 1–1), 11-esekkel 8–974. Graziani, illetve 48. JurkemikCsehszlovákia: Netolička – Barmoš, Ondruš, Vojáček, Gőgh – Kozák, Jurkemik,Panenka – Vízek (64. Gajdůšek), Nehoda, Masný.11-esek: Causio (1–0), Masný (1–1), Altobelli (2–1), Nehoda (2–2), G. Baresi (3–2), Ondruš (3–3), Cabrini (4–3), Jurkemik (4–4), Benetti (5–4), Panenka (5–5), Graziani (6–5), Gőgh (6–6), Scirea (7–6), Gajdůšek (7–7), Tardelli (8–7), Kozák (8–8), Collovati (8–8), Barmoš (8–9) Döntő (1980. június 22.):NSZK–Belgium 2–1 (1–0)10., 88. Hrubesch, illetve 72. Vandereycken (büntetőből)Róma, Stadio Olimpico, 47 860 nézőVezette: Rainea (román)NSZK: Schumacher – Kaltz, Stielike, K.-H. Förster, Dietz, Schuster, H. Müller, Briegel (55. Cullmann). K.-H. Rummenigge, Hrubesch, K. Allofs.Szövetségi kapitány: Jupp DerwallBelgium: Pfaff – Gerets, Meeuws, Millecamps, Renquin, Vandereycken, Van Moer, Cools, Mommens, Van der Elst, Ceulemans. Szövetségi kapitány: Guy Thys. A döntő góllövőlistájának élmezőnye:3 gólos: Klaus Allofs (NSZK)2 gólos: Horst Hrubesch (NSZK), Kees Kist (Hollandia), Zdeněk Nehoda (Csehszlovákia) A teljes torna (1978-80) góllövőlistájának élmezőnye:7 gólos: Kevin Keegan (Anglia)6 gólos: Klaus Fischer (NSZK)5 gólos: Klaus Allofs (NSZK), Marián Masný (Csehszlovákia), Francois van der Elst (Belgium) Tudta? Horst Hrubesch csak azért került be az NSZK keretébe, mert Klaus Fischernek az Eb előtt eltört a lába. Printz László
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.