Mi az a klón? A tudományos meghatározás szerint „egy adott szervezet genetikai állományának hiánytalanul való átörökítése az utódszervezetbe ivaros folyamat nélkül”. Miért vált ki a klónozás ennyire heves reakciót? Hiszen klónok a természetben is előfordulnak, például egy egyszerű testi sejt számtartó osztódása (mitózis) során. Természetes klónokat fejlettebb szinten is találhatunk, még a teljes organizmusok közt is: az egypetéjű ikrek is egymás pontos másolatai.
Istent játszó tudomány
Molekuláris klónozás
Az őssejteken alapuló mesterséges klónozásnak két szinte ismert, meg egy harmadik, amihez – mivel ez a legegyszerűbb, legkezdetlegesebb verzió – még őssejt sem feltétlenül szükséges. A molekuláris klónozás (tehát a molekulák szaporítása) tulajdonképpen egy vírus módszerének utánzása. A kívánt molekula adatait vektorok (hordozók) juttatják be a gazdasejtbe, azaz génjeikkel manipulálják a célsejt génjeit. A befolyásolt genetikai állomány „legyártatja” a sokszorosítandó molekulát.
Sejtklónozás
A következő lépcső a sejtklónozás, ami valójában a mesterséges körülmények közti sejtszaporítást (sejtkultúrák) jelenti. 2000-ben óriási tudományos felfedezése volt, hogy a három emberi őssejtfajta is kitenyészthető megfelelő laboratóriumi körülmények között. A klónozás új lendületet kapott, kutatók tízezrei keresték az őssejtek kulcsát: azaz azokat az eddig ismeretlen szabályozó mechanizmusokat, amik befolyásolják az embrionális őssejt differenciálódását.
Az orvostudomány előtt teljesen új perspektívák nyíltak számos betegség kezelésére: ha sikerül megtalálni az őssejt „irányításának” módját és lehetőségét, egy komplett sejt-, szövet- és szervbank hozható létre. Gyógyíthatóvá válna sok olyan kór, melyeknek hátterében bizonyos sejttípusok hibás működése vagy krónikus megfogyatkozása áll. A fenti eljárást nevezzük sejtterápiának vagy terápiás klónozásnak, ami a klónozás azon részét jelenti, mikor a cél nem egy teljes organizmus (egy egész emberi szervezet), hanem az őssejtek befolyásolása által csak bizonyos „alapegységek“ előállítása.
A kísérletekhez szükséges őssejtekhez többféle módon lehet hozzájutni. Ilyen célokra felhasználhatóak a mesterséges megtermékenyítésekből visszamaradt fölösleges embriók, az abortált magzatok valamint a klónozással létrehozott korai stádiumú embriók. A negyedik (leghumánusabb és legelfogadhatóbb) lehetőség az újszülöttek köldökzsinórjában rejlik, ami különlegesen sok őssejtet tartalmaz.
Többsejtűek klónozása
A harmadik szint a többsejtű organizmusok klónozása. Két alapvető módszer áll a kutatók rendelkezésére, a nukleáris transzfer (azaz sejtmaganyag-átvitel) és az embrió-osztás (felezés). Nukleáris transzferrel keletkezett Dolly is 1997-ben, az első klónozott emlős. Az eljárás lényegében a következő: A lemásolni kívánt egyed egy már differenciálódott testi sejtjét megfosztják a magjától. A magot (benne a genetikai állománnyal) egy szintén magtalan petesejtbe ültetik, elektromos áram segítségével.
A donor testi sejtjének – más környezetbe kerülve – megáll az ún. biológiai órája. Az anyaméhbeli differenciálódás ellenére minden egyes közönséges testi sejt is hordozza mindazt az információt és képességet, amit egy őssejt, csak egy egyelőre felderítetlen mechanizmus következtében ez rejtve marad a sejt egész élete során. Most azonban a kapott örökítőanyag specializált működése (hiszen a sejt csak azokat a géneket használta eddig, amik feladatának ellátásához szükségesek voltak) megszűnik, és a zigóta osztódni kezd. Az ilyen módon ivartalanul megtermékenyített petesejtet behelyezik a béranya méhébe, és innentől elvileg normális lefolyású terhesség következik, amelyből világra jöhet a donor tökéletes klónja. Ám lehetséges, hogy az utód mégsem lesz fizikailag teljesesen azonos a donorral, hiszen egyáltalán nem ismerjük a mitokondriumban lévő DNS-ek szerepét. A petesejt mitokondriuma a petesejt donortól származik, így ezek a gének befolyásolhatják a donor egy az egyben való átöröklődését. Ezek az egyelőre felderítetlen tényezők az ún. petesejt faktorok. Az első kiméra (azaz a többszörösen génmanipulált ember) már meg is született.
A 227. Dolly sikerült
Az ember reproduktív klónozása (a teljes, kifejlett emberi szervezet megalkotása) azonban egyik módszerrel sem oldható meg. A tudomány elvben készen áll az első emberi kísérletre, mégis túl nagy a kockázat és túl kicsi a hatékonyság. Állatok reproduktív klónozásánál mintegy 2%-ban alakultak ki embriók, tehát még nem rendelkezünk megbízható technikával a nukleáris transzferhez: a híres klón-bárány, Dolly pontosan 227-szerre sikerült... (MTI, o-o, i-x, i-t)
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.