<div>Sok kamasz csatlakozott az Iszlám Államhoz az elmúlt években, hogy öngyilkos merénylőként szolgálja a szélsőségeseket. Erről tanúskodnak a dzsihádisták moszuli kiképzőtáboraiban hátrahagyott dokumentumok is. A rokonok beszámolóiból kiderül, mi vezérelte ezeket a fiatalokat.</div><div> </div>
Kamasz dzsihád – az iskolapadból a 72 paradicsomi szűzhöz
![](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/isis-kids-9-e1417937509592-635x357_0.jpg.webp?itok=JuL8gXeK)
„Szeretett családtagjaim, kérlek, bocsássatok meg nekem!” – írta szüleinek búcsúlevelében Alaa Abd al-Akidi. A fiú tavaly öngyilkos merényletet követett el az iraki biztonsági erők ellen. „Ne szomorkodjatok, és ne öltözzetek gyászba!” – folytatta Akidi. „Könyörögtem nektek, hadd házasodhassak meg, de nem engedtétek. Most, ha Allah is úgy akarja, a 72 paradicsomi szüzet veszem feleségül.” MártírbrigádAkidi végül nem küldte el a levelet, amelyet egy Harci egység: Mártírbrigád feliratú űrlapra írt, és egy moszuli címzésű borítékba rejtett. Akidi 15–16 éves lehetett, amikor csatlakozott a szélsőségesekhez, akiknek sok hozzá hasonló mártírra van szüksége az öngyilkos merényletekhez. Ők voltak a dzsihádisták leghatékonyabb fegyverei. Az elmúlt években több száz öngyilkos merényletet követtek el az Iszlám Állam nevében a Közel-Keleten civil és katonai célpontok ellen. [[{"type":"media","view_mode":"media_large","fid":"267754","attributes":{"alt":"","author":"","class":"media-image","height":"324","title":"","typeof":"foaf:Image","width":"480"}}]] A tábor, ahol Akidit is kiképezték, három házból áll, amelyeket a szélsőségesek kisajátítottak. A dzsihádisták ember nagyságú lyukakat ütöttek a falakba, hogy gyorsabban mozoghassanak az épületek között. Szertehagyott poszterek, vallás- és fegyverhasználati röplapok, vizsgalapok hevertek az épületekben. Egy teremben golyóálló mellényeket és céltáblákat találtak, egy másikban, amely orvosi szobaként működhetett, gyógyszerek és injekciós tűk voltak. A felső szinteken tábori ágyak voltak mintegy 100 harcos számára. A falakon táblák hirdették a házirendet: Dzsihádista testvérem, ügyelj a csendre és a tisztaságra! A besorozási listák szerint a regruták többsége Irakból származott, de az Egyesült Államokból, Iránból, Marokkóból és Indiából is érkeztek. Akidi a lista szerint 2014. december 1-jén, néhány hónappal Moszul elfoglalása után csatlakozott. Egy rokon elmondta a Reutersnek, hogy a fiú apját megrendítette Akidi döntése, de az Iszlám Állam bosszújától tartva meg sem próbálta feltartóztatni őt. Akidi távozása után alig járt haza látogatóba, egy alkalommal közölte, hogy mártírként akarja végezni életét. Néhány hónappal később a dzsihádisták mondták el a családnak, hogy fiuk küldetése sikeres volt. A paradicsomi szüzekkel hitegettékAthir Ali, egy másik gyerekkatona hasonló korú volt. Igazolványképén egy bozontos szemöldökű, hatalmas, barna szemű fiú mosolyog félénken. Apja, Abu Amir kiváló diákként jellemezte fiát, akit különösen érdekeltek a természettudományok, mindig a National Geographic tévécsatornát nézte. Egy nap a fiatal hét osztálytársával együtt úgy döntött, csatlakozik az Iszlám Államhoz, és meglógtak otthonról. Apja akkor látta legközelebb, amikor földi maradványait elhozta a halottasházból. A dzsihádisták személyesen tájékoztatták a családot a fiú hősies mártírhaláláról. Ali időközben megnövesztette a haját, de kora miatt a szakálla még nem serkent ki. „Máig sem tudom, hogy sikerült meggyőzniük a fiamat” – csóválta fejét az apa. „Hálát adok érte, hogy legalább eltemethettük.” Sit Omar is a többiekhez hasonló kamasz volt, amikor csatlakozott a szélsőségesekhez. A lista szerint ő is mártírként végezte, amit egy rokona is megerősített. Túlsúlyos, bizonytalan tinédzser volt, és az apja halála után döntött úgy, hogy beáll az Iszlám Állam soraiba. „Kihasználták lelki ingatagságát, a paradicsomi szüzekkel hitegették” – vélekedik egy rokona. „Ha valaki kábítószerrel vagy alkohollal kínálta volna, akkor annak a rabjává válik” – tette hozzá.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.