Mikuláš Dzurinda elfogadta az Új Szó Online meghívását és hétfőn egy órán át válaszolt azokra a kérdésekre, amelyeket lapunk internetes változatának olvasói tettek fel neki. A Szlovák Köztársaság miniszterelnökével készült beszélgetés eredeti, szlovák nyelvű változatát a www.ujszo.com címen olvashatják.
A politikában rendkívül fontos, hogy az ember ragaszkodjon elveihez, de egyúttal ügyes is legyen
„Jól éreztem magam az önök társaságában!” Somogyi Tibor felvételeTisztelt miniszterelnök úr, főleg az utóbbi hetekben beszélt gyakran arról, hogy az SDKÚ és az MKP programjukban és értékrendjükben egymáshoz közel álló pártok. Ha erről meg van győződve, miért lépett vissza a tervezett 12 megyés modell megvalósításától? Továbbá, miért nem váltotta le a mezőgazdasági minisztert? Koncoš úr nem hajtotta végre a kormányprogramot, főleg azt a részét, amelyben az ismeretlen tulajdonú földek helyi önkormányzati tulajdonba való átadásáról van szó. Koncoš úr egyszer személyesen vett részt egy kormányellenes tüntetésen, amivel valószínűleg beírta magát a Guinness Rekordok Könyvébe. (Komáromi olvasó)
Először is: a kormányban és a parlamentben az SDKÚ tagjai a 12 megye mellett szavaztak. A végső szavazás pedig arról szólt, megkezdődik-e a reform vagy nem. Mindig is azt választottam, ami ennek az országnak mint egésznek a javára válik. De a további négy megye létrehozása az SDKÚ jelenlegi választási programjában is szerepel. Másodszor: Szlovákia számára rendkívül fontos volt, hogy ez a kormánykoalíció kitartson négy évig. Koncoš provokált engem. De saját magát cselezte ki. Ha két évvel ezelőtt hagyom magam kiprovokálni, valószínűleg nem lennénk OECD-tagok, nem lenne ilyen esélyünk belépni az Európai Unióba és a NATO-ba, nem szakadt volna ketté a HZDS. A politikában rendkívül fontos, hogy az ember ragaszkodjon elveihez, de egyúttal ügyes is legyen.
Miniszterelnök úr, még egy évvel ezelőtt hangsúlyozta, hogy jó barátok Orbán Viktorral. Ez politikai vagy emberi barátság volt? Miért vált hűvössé kettőjük kapcsolata? Nem számolnak azzal, hogy viszonylag fiatal politikusok lévén jövendő kormányok képviselőiként még partnerek lehetnek? (Nagy István, Losonc)
De igen, továbbra is nyitott vagyok Orbán Viktor felé. Nem én változtattam a politizálásomon, hanem Viktor. Azt hiszem, tévedett. De talán helyénvaló az a vita, hogy az európai országok politikájában az európai vagy a nemzeti politika irányának kell-e túlsúlyba kerülnie. Orbán Viktor kormánya a nemzetközi szabályokkal, az európai normákkal ellentétes törvényt fogadott el, olyan jogszabályt, amely ártana a Szlovákiában élő állampolgárok együttélésének. Meg kellett szólalnom. De ezt azért tettem, hogy Szlovákia megvédje pozícióját, és ezért Orbán Viktor bizonyosan nem haragudhat rám. Még mindig úgy gondolom, hogy kapcsolatunk jó és az is maradhat.
Milyen benyomást tett Önre Medgyessy Péter, amikor június végén Esztergomban először találkoztak? Mikor találkoznak legközelebb személyesen? (Gulyás Pál, Pozsony)
Medgyessy Péter nagyon jó benyomást tett rám. Nagyon gyorsan összebarátkoztunk. Kár, hogy elromlott a különgépem, mert ez nagyon összehozott Medgyessyvel. De azt is el kell Önnek mondanom, hogy a miniszterelnök úr kiválóan vezette a V4-es országok felújított tárgyalásait Esztergomban. Nagyon örülök, hogy megegyeztünk az említett, kényes törvény alapkérdéseiben. Ez mindenkinek jót jelent majd, Szlovákiában és Magyarországon egyaránt. Szomszédok vagyunk. Az európai házban is egymás mellett fogunk lakni. Ha jó szomszédok leszünk, a világban is jó lesz a helyzetünk. Medgyessy úrral pedig legközelebb két hét múlva, Pozsonyban találkozom, a CEFTA-tagországok kormányfőinek csúcstalálkozóján.
Hogyan értékeli a jelenlegi szlovák–magyar kapcsolatokat és a visegrádi négyek együtt-működésének jövőjét? Nem túl hivatalos jellegűek ezek a kapcsolatok, amiért Schuster elnök úr bírálta is Önt? (Bodnár Péter, Kassa)
Én ezt így látom: a történelemben Szlovákia és Magyarország között soha sem voltak annyira jók a kapcsolatok, mint most. És ennek nagyon örülök. Büszke is vagyok rá. Egyenrangú partnerek vagyunk, akik kölcsönösen tisztelik egymást. Hivatalos jellegről nem is beszélhetünk. Lehet ennek jobb példája, mint a közös Visegrádi Alap, amelyből a közös kulturális és oktatási projektumokat fizetjük? Olyan hatalmas az érdeklődés, hogy három év elteltével éppen Esztergomban döntöttünk arról, hogy az egyes országok hozzájárulását kétszeresére emeljük. A Párkányt Esztergommal összekötő Mária Valéria hídnál lehet-e jobb példája az országaink közötti teljesen új klímának? Nagyon elégedett vagyok, és meggyőződésem, hogy a V4 létezése előnyös mind a négy visegrádi ország számára. Még hozzátenném: a V4-eket elismerik. Emlékezzen vissza, hogy idén májusban a trencséni vár egyenesen történelmi eseménynek adott otthont – a V4-es és a Benelux államok miniszterelnökei találkozójának.
Mi az oka annak, miniszterelnök úr, hogy nem sikerült jelentős mértékben csökkentenie a munkanélküliek számát? Miért majd húsz százalék az arányuk országos viszonylatban, lakóhelyemen, Rimaszombat környékén pedig közel 40 százalék? Milyen konkrét tettekkel, tehát nem jelszavakkal, akarja javítani a gömöri régió vigasztalan szociális helyzetét? (Bíró József, Rimaszécs)
Az okokból több is van: először is, eltűnnek a régi ágazatok, és újak születnek. Az előbbi gyorsabban megy végbe, az utóbbi pedig összetettebb folyamat. Másodszor, még ma is csődöt jelentenek azok a cégek, melyeket Mečiar a hozzá hűségesek között osztott szét. Harmadszor, a kilencvenes években körülbelül 330 ezer fiatal ember állt munkába, ami a produktív korban lévő lakosság 10 százaléka. Negyedszer, a nyereséges vállalatok növelik a termelékenységet – tehát ezt a nyereséget kevesebb alkalmazottal érik el. Ezért rendkívül fontos, hogy további külföldi befektetéseket szerezzünk, hogy az iparosoknak még kevésbé kössük meg a kezét. Hogy fejlesszük a közlekedés infrastruktúráját. Hogy Rimaszombat is könnyebben megközelíthető legyen. Egyébként, amikor legutóbb Bugár Bélával Rimaszombatban jártam, ott is megállapítottam, hogy üresen tátong egy, a mečiari időkben tönkrement cég. A munkanélküliség olyan probléma, melynek megoldását megkezdtük, ez azonban egy ideig eltart. Nézze meg Németországot: némelyik szövetségi államban nagyobb a munkanélküliség, mint nálunk. De észrevettem, hogy ebben az évben már biztató a fejlődés folyamata. Júniusban sikerült 18 százalék alá jutnunk.
Melyik a kedvenc regénye? (Giskra)
Ennél sármosabb kérdést már évek óta nem kaptam. Amíg nem politizáltam, sokat és szívesen olvastam. Például Balzacot. De aztán átnyergeltem. Főkent neves személyiségek portréit olvasom, megkedveltem a tényirodalmat, és sok szakirodalmat olvasok.
Miniszterelnök Úr! Mit tettek Önök azért, hogy tudatosítsák a választókban, mi mindent veszíthetnek akkor, ha Mečiart hatalomra segítik? Például, hogy a schengeni határok jócskán megnehezítik majd a nyugati kiruccanásaikat, a Magyarországra való átjárásról nem is beszélve... (Sz. Budapestről)
Polgártársaimmal erről nagyon nyíltan és intenzíven beszélgetek. Pontosan úgy, ahogy kérdésében írja. Igyekszem meggyőzni a demokratikus beállítottságú embereket arról, hogy menjenek el választani. Egy kicsit nyugtalanít, hogy nem veszik észre Fico és Rusko populizmusát, szólamaik ürességet, politizálásuk hiteltelenségét. Még semmi sem dőlt el. A felelősségteljes embereknek, akik azt akarják, hogy Szlovákia végérvényesen révbe érjen a biztonságos világban és az EU-ban, el kell menniük választani. És nem az óriásplakátok vagy a mézesmázos szólamok szerint kell választaniuk, hanem a szavak és a cselekedetek összehasonlítása alapján. Emlékezzenek, kinek milyen álláspontja volt – stabil avagy ingatag – például a koszovói válság idején. Emlékeztetőül: csak az SDKÚ és az MKP állt végig stabilan a demokrácia elvei és a szabad világ értékeinek oldalán. Egy dolog a szavak, megint másik a tettek. Főleg a nehéz helyzetekben. Erre kellene gondolniuk az embereknek.
Miniszterelnök úr! Véleményem szerint önt nem csupán hosszútávfutóként lehet jellemezni a politikában is, hanem kötéltáncosként is. A jelenlegi kormánykoalíció vezetőjeként ugyanis négy éven keresztül folyamatosan a bukás szakadéka fölött kellett egyensúlyoznia. Számos érhető, ám jó néhány elvtelen kompromisszum volt ennek az ára. Úgy tűnik, hogy mindezért most kizárólag önön verik el a port. Nem csupán az ellenzék, hanem koalíciós partnereinek nagy része is. Mi erről a véleménye? (morcos)
Teljesen pontosan fogalmazott, egy kivételtől eltekintve: egyetlen kompromisszummal sem sértettem meg sem az elveket, sem pedig az értékeket, melyekben hiszek, és amelyekre a nyugati típusú demokráciák épülnek. Én is hálás lennék Önnek, ha megmondaná, mikor tettem ilyet. Épp ellenkezőleg: mindig ügyeltem arra, hogy elvszerűen viselkedjek. A koszovói válság idején éppúgy, mint akkor, amikor partnereink nem akarták, hogy az MKP a kormány része legyen, amikor Koncoš azt akarta, hogy váltsam le Schmögnerovát, akkor is, amikor az SDĽ azt akarta, hogy Tuchyňát nevezzem ki védelmi miniszterré, vagy amikor Migaš megfenyegetett, amiért támogattam Košovan menesztését a villamos művek éléről. Hosszan folytathatnám a felsorolást, de ismétlem: eddig még senki sem tudta megmondani, milyen elvekhez voltam hűtlen vagy milyen értékeket árultam el.
Miniszterelnök úr. Ön nyilván jobban tudja mindenkinél, hogy a megyei elrendezés (VÚC) esetében a Mečiar-féle változatot szentesítette a parlament. Ön azt mondta akkor, hogy ez „Jó hír Szlovákia számára”. Ön annak előtte soha nem számolt a 12 közigazgatási egységes rendszerrel. Ez véleményem szerint egy sarkalatos, elvtelen magatartás volt. Ha a reform puszta léte múlott volna az eredeti koalíciós elképzelés melletti kitartáson, akkor is ki kellett volna tartani a koalíció eredeti elképzelései mellett. (morcos)
Tisztelt miniszterelnök úr! Gyermekkoromban azt mondák nekem, amikor felnövök, itt már kommunizmus lesz, és jól fogok élni. Később azt mondták, hogy itt Svájc lesz, és jólétben élünk majd. Már rég felnőttem, és még mindig nem élünk jól. ĺgy tehát szeretném Öntől megkérdezni, mikor fogunk már végre mindannyian jól élni? (lacibácsi)
Úgy hiszem, sok minden múlik azon, hogyan állunk az élethez. Amikor megnyitottuk a Mária Valéria hidat, sok ember szemében könnycsepp csillogott. Többen azt mondták nekem, számukra csak ekkor ért véget a második világháború. Sokat utazom Szlovákiában, különösen jól érzem magam délen. Pénteken Galántán jártam, ott is nagyon jó volt. Nagyon intenzíven éreztem, hogy az emberek értik, miről van szó. Főleg azt, hogy a történelem során most először éltünk négy évig folyamatosan valóban demokratikus országban. Én ezt a következőképpen látom: Ön is biztosan nagyon sok mindent megélt, de csak az utolsó négy év volt nyugodt, egyértelműen demokratikus, egységes reformidőszak. És próbáljon meg önmagának válaszolni, ez alatt a négy év alatt ennél sokkal többet lehetett volna-e tenni. Jó egészséget kívánok!
Lovász Attila segített olvasóink kérdéseinek szlovákra fordításában Közszereplései alkalmával Ön számtalanszor hangoztatja mostanában, hogy elégedett a saját és a kormánykoalíció munkájával. Nem gondolja, hogy pozitív jelzés lenne a közvélemény számára, ha helyenként önkritikusan kinyilatkoztatná azt is, melyek voltak a hiányosságai négyéves országlásuknak? Mi volt és miért volt az, amivel adósak maradtak a választóknak? (morcos)
De hiszen az önkritika része közszerepléseimnek. Elkészítettem az SDK választási programja és a kormányprogram számvetését. Kiálltam az újságírók és a szlovák értelmiség elé. Nyíltan megmondtam, mit teljesítettünk, és mit nem. Elmondtam, mit teljesítettünk száz százalékosan, mit 85 százalékban, és mit csak 40 százalékban. Reálisan és igaz módon igyekszem politizálni, reális és igaz retorikára törekszem.
Jó napot! Dzurinda úr, nekem nincs kérdésem. Úgy gondolom, mindegyikre válaszolt a kormány élén töltött négy év alatt. 1998-ban Önt választottam, mert reméltem, hogy végre egy született demokrata lesz a miniszterelnök. Most már tudom, hogy túl naiv voltam. Nagyon gyenge kormányfő volt, arról nem is beszélve, hogy azokban a kérdésekben, amelyekben szövetségeseket kerestünk, cserbenhagyott bennünket (megyék, Beneš-dekrétumok, magyar egyetem, nevesítetlen földek, magyarigazolvány stb.). Ön elvesztett egy választót, azonban a remény, hogy Szlovákia egyszer olyan állammá válik, ahol valamennyi nemzetiség egyenértékűnek érezheti magát, tovább él. (fehersolyom)
Joga van ahhoz, hogy saját szemével nézze a dolgokat. Elolvastam a véleményét, és egyáltalán nem értek vele egyet.
Miniszterelnök úr! Lát lehetőséget arra, hogy a kisebb pártok, mint az OKS vagy a DS-DÚ, a programjukban hozzájuk közel álló nagyobb pártok segítségével bejussanak a parlamentbe? (DDQ)
Ezek a pártok nem jutnak be a parlamentbe. Szerintem önző módon és felelőtlenül viselkednek. De ha egyszer igaz, hogy Szlovákiában még fiatal a demokrácia, ennek biztosan így kell lennie. Hogy még egy kicsit fizetni kell érte.
Nem tűnik úgy Önnek, miniszterelnök úr, hogy túlságosan is gyorsan – gyakorlatilag a kérvény beadása után pár órával – bejegyezték Gašparovič HZD-jét? Nem egy csendes megállapodásról volt szó, hogy az illetékes szervek segítségére lesznek, cserébe pedig a HZD meggyengíti Mečiar pártját? El tudja képzelni az SDKÚ választások utáni együttműködését a HZD-vel?
Nem hiszem, hogy játékról lenne szó. Jól ismerem Mečiart. Tartani kezdett Gašparovičtól. Mečiar egyszerűen nem képes elviselni más véleményt. Nem tartom reálisnak a választások utáni együttműködést a HZD-vel. Azt lehetne mondani, hogy a HZD tulajdonképpen egy HZDS-B.
Miniszterelnök úr! Elismeri-e a szlovák állam a komáromi Selye János BKÁE diplomáját, vagyis akkreditálva van-e ez az egyetem? Köszönöm! (diák)
Nem vagyok biztos abban, hogy pontosan tudok válaszolni. De úgy emlékszem, valami gond van az akkreditálással. Sajnálom, de nem tudom konkretizálni, hol van a probléma gyökere. Úgy emlékszem, inkább szakmai, mintsem politikai problémáról van szó.
Jó napot kívánok! Meg szeretném kérdezni, mi a véleménye Rusko úrról és politikai kampányáról, amelyik észrevétlenül (időnként túlságosan is feltű-nően) zajlik Markíza nevű televíziójában és Národná obroda nevű napilapjában. Köszönöm a válaszát, és kívánok Önnek minden jót. (evita)
Nyilvánosan fejeztem ki aggodalmamat a mediális és a politikai erők veszedelmes összefonódásával kapcsolatban. Mečiar idején, amikor a kommandósok elfoglalták a Markízát, az információkhoz való szabad hozzáférés jogát védtem. Ugyanígy fogom védelmezni az emberek jogát a szabad információkra abban az esetben, ha Rusko visszaél a médiával. Nemrég ki is fejeztem aggodalmamat, hogy Rusko a választási kampány utolsó napjaiban visszaél majd valamelyik médiummal.
Úgy tűnik, a Fico-féle Smer és a Rusko-féle ANO, a KDH, az MKP meg az SDKÚ közös kormányzásra lesz ítélve a szeptemberi választások után. Ehhez képest Ficóéktól, Ruskótól de a KDH-s Hrušovský részéről is meglehetősen sok és kemény, helyenként demagóg támadás, vád éri önt személy szerint is. Feloldható lesz-e vajon ez az ellentét, ha végül is tényleg közös kormányt kell alakítaniuk? (morcos)
Köszönöm Önnek ezt az észrevételt, amelyet kifejezőnek találok. Viszont minden nehézség ellenére van valamim, ami másnak nincs – tapasztalatom. Már ezt-azt megéltem. Éppen ezért tudom, hogy Rusko, de főleg Fico úr a választások előtti násztánca egy dolog, a konkrét politikai realitás pedig egy másik. A választó dönt, nekünk pedig meg kell egyeznünk. De rendkívül fontos, hogy dönt a választó. Amennyivel erősebbek leszünk mi, annál kisebb lesz a többi politikai párt mozgástere. Kérem, segítsenek, és mondják mindenkinek, hogy el kell menni választani.
Mi a terve a Miniszterelnök Úrnak a választások után? (Lee)
Minden a választások eredményétől függ. Nemrég megjelent könyvemben Szlovákiát olyan hosszútávfutóhoz hasonlítottam, aki most érkezett el a maratoni táv feléhez. Szívesen befejezném a megkezdett munkát, szívesen hozzájárulnék az ország NATO- és EU-taggá válásához. De erről a választópolgár dönt majd.
Miniszterelnök úr! A közvélemény nagy része számára világos, hogy nem a kormány hibája Ivan Lexa szabadlábra helyezése; ez a bíróságokat jellemző erkölcsi fertő miatt történhetett meg. Komoly jogi szakértők szerint azonban a Legfelsőbb Bíróság döntése után a rendőrségnek módjában állt volna újra javasolni Lexa vizsgálati fogságba vételét az általa bizonyíthatóan elkövetett egyéb bűncselekmények bármelyikéért. Miért nem léptek hát? (morcos)
Sosem avatkoztam a rendőri szervek munkájába, csak azt szerettem volna elérni, hogy tartsák be a törvényeket. Tetszik viszont a bíróságok morális szintjét jellemző sommás véleménye, szerintem is ott van a kutya elásva. Ezért neveztem szégyenletesnek a Legfelsőbb Bíróság döntését. Az erkölcsi elveket könnyű összetiporni, de nagyon nehéz azok betartását újraéleszteni. Ezen a területen ránk, demokratákra még sok munka vár.
Mikuláš Dzurinda csak a fényképeket nézegette Milyen érzéssel távozott a TA 3 televízió vasárnapi vitaműsorából? (Janicsár)
Örültem, hogy közvetlenül beszélgethettem Robert Ficoval, szívesen venném, ha több hasonló beszélgetésre is sor kerülhetne. Ezek a beszélgetések mutatják meg a legjobban, hogy a folyékony, populista szöveg mögött csak minimális tartalom van. A médiák ereje abban rejlik, hogy teret adhatnak a tényeknek, de a leleplezéseknek is. Örültem, hogy kaptam ilyen lehetőséget.
Mit tud Mečiar és Fico titkos, magas-tátrai tárgyalásairól, ahol már hónapokkal ezelőtt elosztották egymás közt a posztokat? (Janicsár)
Úgy tűnik, hogy ebben az országban vannak, akik jobban értesültek, mint én :). Szívesen felveszem a csapatomba! A kérdésre visszatérve: nem tudom sem cáfolni, sem megerősíteni értesülését. Mindenesetre érvényes, amit már korábban mondtam: minél több szavazatot kapnak a kétségbevonhatatlanul demokratikus erők – melyek közé az SDKÚ is tartozik –, annál kisebb az esélye annak, hogy az Ön által felvázolt forgatókönyvhöz hasonló megvalósulhat. Itt az idő! Kérem Önt, segítsen Szlovákiának azzal, hogy ezeket a dolgokat elmondja másoknak is. Ma minden ember számít.
Sajnálom, hogy el kell búcsúznom, jól éreztem magam az Önök társaságában. Köszönöm mindenkinek, hogy lehetővé tették nekem ezt a találkozót. Sok szerencsét kívánok Önöknek. Dovidenia – a viszontlátásra.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.