<p>Történt egyszer, hogy Arthur király birodalmában egyre nőtt az elégedetlenség. </p>
Igaz történet a lovagokról, akik azt mondják, NI!
![](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/ni_0.jpg.webp?itok=A6OSAt3z)
Az ország nagy része egyre szegényebb lett, egykori szövetségesei lassan elfordultak tőle, az új szövetségeseknek meg igazából más kellett, nem a szövetség. Arthur király akkor már alig emlékeztetett egykori önmagára, egyre csak rossz döntéseket hozott, mindenben ellenséget látott, értelmetlen harcokba bocsátkozott. Tanácsadóival együtt a hatalom megtartásának mestere lett. No és a gazdagodásé. Az országban nem mindenki nézte ezt jó szemmel, közülük legjobban azok a lovagok tűntek ki, akik azt mondják, NI! Demonstrációkat szerveztek, elégedetlenségi akciókat, tiltakozásokat. Látta ezt Arthur, s követet küldött a lovagok vezéréhez. „A lovagok vezére: – NI! NI! Arthur követe: – Kik vagytok? A lovagok vezére: – A lovagok, akik azt mondják: NI! Arthur követe: – Csak nem a lovagok, akik kimondják: NI!? A lovagok vezére: – De bizony.” Az elégedetlenség egyre nőtt, de az elégedetlenek egy részének nem tetszettek a lovagok, akik azt mondják, NI! Folyton azt kérdezték: Miért ők? Miért úgy? Miért akkor? Miért velük?… Meg hogy most miért nem arról beszélnek, amiről előző nap beszéltek, vagy hogy miért nem arról, amiről majd másnap fognak. Ráadásul ha a lovagok, akik azt mondják, NI!, nem úgy beszélnek, ahogy épp megfelelő volna, azzal tulajdonképpen Arthur királyt támogatják. Az elégedetlenek elégedetlenek voltak egymással. A pellengérre állítható hibákra vártak. „Ah, micsoda idők, amikor mindenféle jöttmentek kényükre-kedvükre NI-t mondhatnak az öregeknek. Átok ül ezen az országon, itt már semmi se szent!” Arthur király várt, várt és megint csak várt. Hallgatta a térről felhangzó lovagokat, akik azt mondják, NI! Hallgatta, amint az elégedetlenek veszekednek egymással, amint veszekednek vele, aztán megint csak egymással. Míg végül egy szép napon arra ébredt, hogy csend van. Kiürültek az utcák, terek. Eltűnt Monty Python Repülő Cirkusza is. Arthur király felkereste a lovagok vezérét, hogy megkérdezze, mi történt. A lovagok vezére a következővel fogadta: „nem vagyunk már a lovagok, akik azt mondják: NI! Hanem azok, akik azt mondják: Ekiyeki, ekiyeki propang!”
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Korábbi cikkek a témában
2023. 11.06.
Ahol akkor is számítunk, ha nem vagyunk rokonok!
2023. 08.30.
A panda is megcsúszik... néha a bambuszon
2019. 11.07.
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.