Fotó: SkyShowtime
SOROZATDARÁLÓ: Annyira jó barátjuk volt, hogy a lányukat is elrabolhatta – kétszer
![A Friend of the Family](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/2023-05/mckenna-grace-jake-lacy-a-friend-of-the-family.jpg.webp?itok=ZkKEGKiY)
Három szó van, ami gyakran fogja elhagyni a szánkat az A Friend of the Family című sorozatot nézve: „Nem hiszem el.”
Vannak olyan történetek, amelyeket képtelenség lenne kitalálni és megfilmesíteni, ha nem tudnánk, hogy a valóságban is megtörténtek. A SkyShowtime kínálatában látható A Friend of the Family (lefordítva A család barátja, de valamilyen rejtélyes okból nem kapott magyar címet) egy olyan bűntényt dolgoz fel, amelynek már az egyes részletei is a hihetetlen határát súrolják, egészében nézve pedig már-már abszurdnak tűnik, hogy mindez ebben a formában tényleg megtörténhetett. Mondanám, hogy könnyű dolguk volt a filmeseknek, hiszen az élet írta nekik a legjobb forgatókönyvet, csakhogy ez nagyon nem így van: itt egészen elképesztő események sorát kellett hihetővé varázsolniuk, és a legvadabb momentumokat is emberi érzésekkel alátámasztaniuk, hogy a nézők el tudják fogadni a látottakat.
A hosszú éveket átölelő cselekmény még a múlt század hetvenes éveiben kezdődött egy csendes kisvárosban. Két konzervatív, istenfélő család, Brobergék és Berchtoldék összebarátkoztak a helyi templomban. A barátság rövid időn belül nagyon szorossá vált, a családtagok úgy jártak át egymás házába, mintha az a legtermészetesebb lenne, és a Berchtold família feje, Robert annyira kedves, vicces és segítőkész volt, hogy Brobergéknek még az sem tűnt fel, hogy feltűnően szoros kapcsolatot ápol a kislányukkal, Jannal. Igen, a Friend of the Family egy pedofil-sztori, egy olyan naiv korban játszódik, amikor sokszor még egy rendőrnek is el kellett magyarázni a pedofília kifejezés jelentését. A nagycsaládos Robert Berchtold végül 1974-ben lépett a tettek mezejére: elrabolta és Mexikóba vitte magával a lányt, akivel 39 napot töltött el, mielőtt a hatóságok lecsaptak rájuk és visszavitték őket az Egyesült Államokba. Ahol – és most kapaszkodj meg – Berchtold gyakorlatilag úgy élhette tovább az életét, mintha mi sem történt volna. Sőt, még azt is elérte, hogy kibéküljön (!) Jan szüleivel, akik az elrablás után napokig (!) nem értesítették a hatóságokat, mert nem hitték el, hogy a kedves, jó fej szomszédjuk ilyen elvetemült dologra lehet képes. A kapcsolat olyan szintig visszaépülhetett, hogy a Robert által teljesen agymosott kislányt aztán egy második körre is elrabolhatta, sőt megpróbálta meggyőzni a szüleit – akikkel korábban a férfinak szintén viszonya volt –, hogy adják hozzá feleségül a lányt, mert akkor végre véget vethetnek ennek a kálváriának. Ezzel tényleg csak a történet vázát írtam le, de a sztorit leginkább az egészen hihetetlen részletek teszik hidegrázóssá. A sorozat alkotói tudták, hogy nem kell semmit túldramatizálniuk, a sztori önmagában is elég erős ahhoz, hogy pusztán a színészi játékra (Jake Lacy az év talán legerősebb alakítását nyújtja a tenyérbemászó Berchtold szerepében), és a jó dialógusokra építve letaglózó hatással bírjon. Magam sem tudtam mást mondani közben, csak azt, hogy ezt „nem hiszem el”.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.