A szexualitás fiatalkori hiánycikk... vagy talán felnőttkori? A szexualitás kényes téma, amit a szülők és a tanárok nagy százaléka kikerül – tisztelet a kivételnek.
Nyíltan a tabukról
![A prosztatarákot talán szexuális úton terjedő betegség okozhatja](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/szexi_0.jpg.webp?itok=9bvTBeHe)
Ugyanakkor a nemiséggel kapcsolatos legtöbb kérdésünkre a választ úgy kaptuk meg, hogy rákerestünk, utánaolvastunk, vagy épp a saját bőrünkön tapasztaltuk. Bizonyára az ember magánélete vagy nemi élete nem publikus, viszont a szexualitásnak vannak olyan oldalai, amikről ha többet beszélnénk, akkor könnyebb lenne bizonyos szituációkban cselekedni.
Felgyorsult a világ, felgyorsult körülöttünk minden. Gyermekkoromban még volt lehetőségem részt venni az iskolában szexualitással kapcsolatos prevenciós előadásokon, így nem tapogatóztam teljesen vakon ezen a téren. Az sem megvetendő, ha van valaki az ember életében, akivel kivesézheti a kérdéseit. Minden folyik a csapból, de az egészséges nemek közti testi kontaktusról kevés szó esik. Miért?
Ne kezdjünk el mutogatni, hogy ez most kinek a hibája, inkább tudatosítsuk: igény van az ilyen témájú beszélgetésekre! Sok mindenről elmondjuk a véleményünket gyermekeinknek, például hogy a dohányzás mennyire káros az egészségre, anyagilag sem kedvező, függőséget okoz... (Természetesen ezek az érvek hiteltelenek, ha felnőttként dohányzunk...) Ki fogja próbálni, szinte biztosak lehetünk benne (nagyon ritka, ha kamaszkorban valaki nem teszi), de ez az élet velejárója. Ugyanez lesz a másik legnépszerűbb legális narkotikummal, az alkohollal. El is érkeztünk a szexhez, ami szintén egy megállója a kamaszkornak, és sok családban elkerül a tabu fiókba. Pedig ezt is ki fogja próbálni, s itt nem csak egy szimpla köhögés vagy másnaposság lehet a következmény...
Fontos a felelős szexualitás elsajátítása és a gördülékeny kommunikáció létrehozása kamasz és felnőtt között, de csak akkor tudunk beszélni a felelősségteljes nemi életről, ha mi magunk is tudatában vagyunk ennek. A helytelen meghatározások súlyos következményekkel járhatnak. Már egy hamis ideológia is rossz hatással lehet az érintett gyermek fejlődésére és a kapcsolataira.
Tegyük fel a következő egyszerű kérdést magunknak: mi lenne, ha...? Otthon a családi vacsora után a lányom félrehív beszélgetni. Kiderül, hogy már egy ideje késik a menstruációja. Reggel csinált tesztet, és meglátta a két vonalat. Jön a pánik a részéről, részünkről, mivel a helyzetet tetőzi az is, hogy épp csak tizenhat éves. Ki az igazán felelős ebben a szituációban? Első gondolat: hát a fiú miért nem védekezett?! Ezt követik a „Miért nem tanították meg a fiút? Milyen szülei vannak? A lányom miért nem kérdezett? Én miért nem beszéltem vele?” kérdések.
Alapvetően nem várhatjuk el másoktól, hogy megoldják helyettünk a kínos pillanatokat. Örülhetünk, hogy ha gyermekünk egyik tanára képes objektívan beszélni a szexualitásról, vagy már vannak barátai, akik felvilágosultak, viszont nem háríthatjuk csak rájuk ezt a feladatot. Tudjuk, hogy ez egy tabu téma, amivel nem lehet dobálózni, de kellő felkészültség mellett erről is lehet gond nélkül beszélgetni.
Meg merjük kérdezni gyermekünktől egy buli előtt, hogy van-e nála óvszer? Merjük neki azt javasolni, hogy inkább itthon próbáljátok ki? – Nem is nehéz kérdések ezek, inkább frusztrálók, amelyeknek köszönhetően elszorulhat kicsit a torkunk. Kihez forduljanak, ha nem hozzánk? Ez az igazán jó kérdés! Tudni kell azt, hogy a gyermekek elsődleges kommunikációs színtere a család, a másodlagos pedig a baráti kör. Ha a családban nem kapja meg a megfelelő válaszokat és segítséget, akkor a barátaihoz megy. Ott már csak ötven-ötven, hogy jó vagy rossz irányba sikerül megoldást találni.
Jelenleg a kamaszok egy olyan közép-európai social media sokkot kapnak az elferdített szexualitásról, ami nem biztos, hogy egészséges. Divat alapú homoszexualitás, félrevezető dominancia hamis erkölcsökkel, pornográfia valótlan képekkel. Ezek mind csorbítják a szex avagy a szeretkezés mivoltát. Téves ideálok és testképzavarok, amelyek fizikai és lelki egészségtelenségbe üldöznek. Életképtelen mottó: mindig van másik nő/férfi, miért kellene nekem megoldani a párkapcsolaton belüli problémákat, ha éppen ki is léphetek belőle?!
Mindegyiknek megvan a maga veszélye. Ebből kifolyólag tegyük fel az első és egyben legfontosabb kérdést: tudok-e eleget a témáról? Bárhonnan is közelítjük a dolgot, ha szülők/szülőjelöltek vagyunk, egyszer szembe kell néznünk ezzel is.
Károly Zsolt
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.