Sorozatunkban a Fórum Kisebbségkutató Intézet digitalisemlekezet.eu oldaláról közlünk egy-egy képet és a képhez írt szöveget. A projekt, a digitalisemlekezet.eu célja az, hogy archív fotók által mutassa be a felvidéki magyar közösség elmúlt 100 évét. Az oldalon jelenleg több mint 17 ezer fénykép található. Újabb fotókat az alábbi címen lehet felajánlani: [email protected].
Digitális emlékezet: A kollektív sámlik és a szovjet katonák
![Digitális emlékezet](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/kollekt%C3%ADv_01235-035.jpg.webp?itok=kJrKW4zP)
A Gombaszögön 1958 óta évente megrendezett Országos Kulturális Ünnepély színpada és nézőtere az amfiteátrum formájára hasonlít, de azzal ellentétben itt nem voltak stabil ülőhelyek. Azokat a rendezvény előtt minden évben újra el kellett készíteni, azaz szét kellett rakni az év közben a szabadtéri színpad alatt tárolt elemeket. Az első öt sorban a vendégek és a tiszteletjeggyel rendelkező nézők kaptak helyet, akik ülőhelyei deszkalapból készült támlát is kaptak. A többi sort azonban már „kollektív sámlik” alkották, ahogyan ezeket a Gombaszöghöz közeli Gömörhorkáról származó, 2002-ben elhunyt Dusza István, az Új Szó egykori munkatársa valamikor az 1980-as évek második felében elnevezte. A kollektív sámli úgy jött létre, hogy a fémdobozokra deszkalapokat helyeztek. A felvételen nagyon jól ki lehet venni a különbséget a kétfajta ülőalkalmatosság között. Ahogyan az máshol is lenni szokott, a legelső sorban a főfejesek ültek, azaz az állami delegáció tagjai, valamint a kerületi és járási elvtársak. A tiszteletjegyesek között ott voltak a belügyi szervek tagjai is Rozsnyóról, akik abban az időben, azaz 1989 előtt, minden nagyobb (vagy akár kisebb) tömeget mozgósító rendezvényen, így Gombaszögön is eléggé jelentős számban vegyültek el a nézők között, éberen figyelve a rendezvény területén történő eseményeket.
Aki ismeri a gombaszögi nézőteret, tudja, hogy nem kis terület, s az ülőhelyek elkészítése eléggé idő- és munkaigényes feladat volt.
Szőllős Sándor, a Csemadok Rozsnyói járási bizottsága titkárának leleményességét dicséri, hogy erre a munkára ingyen sikerült megszerveznie a szovjet hadsereg 1968 augusztusától „ideiglenesen” Rozsnyón állomásozó alakulatainak katonáit. Ők örültek ennek a lehetőségnek, mert egy időre kiszabadulhattak a kaszárnyából, és a gombaszögi völgy friss és szabad levegőjét szívhatták. Nem is egyszer, hanem két alkalommal: először a nézőtér előkészítésekor, majd a rendezvény után, amikor vissza kellett hordaniuk az elemeket a színpad alá. A szovjet katonatisztek nagyon szigorúan bántak velük, még abba sem egyeztek bele, hogy a katonák frissítőként sört kaphassanak a szervezőktől. Persze a tisztek nyugodtan iszogattak a vendéglőben. A jb titkár azonban – természetesen a tisztek tudta nélkül – mindig megoldotta, hogy a katonák is megkapják a megérdemelt sörüket. Néhány szerencsés katona a rendezvény idején is Gombaszögön lehetett, a színpadi technikánál segédkezett, s élvezhette egy kicsit a szabadságot.
L. Juhász Ilona
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.