A szivattyúállomás két kazánja
Műszaki időutazás a pati szivattyúállomáson (FOTÓ+VIDEÓ)
![Pat](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/2023-05/dsc02131.jpg.webp?itok=tXQx30UY)
A VBT Sytwathew Polgári Társulás munkájának köszönhetően korhű módon újult meg a pati gőzszivattyú-állomás, pontosabban annak gép- és kazánháza. A kiállítótérré változtatott egykori üzem szombaton nyitja meg a kapuit a nagyközönség előtt.
Emlékszem, amikor párkányi alapiskolásként, majd gimnazistaként a Jókai Színház előadásaira buszoztunk az osztályainkkal, sokszor feltűnt nekünk a Zsitvatő és Pat közti Duna-szakaszon árválkodó üzem. Talán téglagyár – legyintettünk rá, és sosem kérdeztünk utána, hogy voltaképpen milyen szerepet is töltött be ez a vélhetően 19. századi épület. A tudatlanságért csak félig lehetett hibáztatni a felületességünket, ugyanis az épület zárva volt, az érdeklődő pedig legfeljebb csak körbejárhatta, be nem mehetett. Ez az állapot azonban május 20-ától már a múlté.
Műszaki harmónia
A szivattyúállomás a környék ár- és belvízvédelmében játszott kulcsfontosságú szerepet. Segített szinten tartani, ill. átszivattyúzni a Zsitva, utóbb pedig a Pati-csatorna vizét. Ezzel egyszerre védte a lakosságot és a termőterületeket a nem kívánt áradásoktól.
Nem szükséges túlragozni, milyen és hányféle történeti értéke van a létesítménynek. Ennek ellenére évtizedekig elhanyagolták, végül 2019-ben tört meg a jég. Ekkor kezdte el ugyanis a beltér felújítását a VBT Sytwathew Polgári Társulás. Részükről Paál József alapító lapunknak elmondta, túlnyomórészt szabadidejükben, ill. saját zsebből végezték el a munkát. Korai volna azonban azt mondani, hogy már nincs több teendő az állomás körül. Egyrészt bővíteni szeretnék a belteret audio-vizuális bemutatóval. Emellett pedig az épület többi része is karbantartásra szorul, a tetőszerkezet például 11 helyen ázik be. A kémény tetejének állapotát le kell még ellenőrizni, majd hálóval lefedni, amely távoltartaná a galambokat. Az épület körül pedig tereprendezést kéne végrehajtani, hogy a víz gond nélkül elfolyhasson, ill. szükség lenne még szociális helyiségre is.
„A gépek, a berendezések nemcsak technikai szinten tudták ellátni a műszaki feladatokat, hanem harmóniát sugároznak. Ez a műszaki harmónia arról szól, hogy aki dolgozik, látja és ezt megépítette, annak benne van a mérnöki és a szépérzékkel megáldott lelke is“
– mondta az átadón Pém Róbert, a polgári társulás másik alapítója. A jelenlevőket üdvözölte Fekete György, a felújítást anyagilag is támogató komáromi vízügyi hivatal vezetője is.
Műszaki kuriózumok
A belteret végigjárva a műszakilag avatatlan szemet is jócskán lekötik a látottak. A mai szivattyúállomások gépészetileg nyilván már fényévekkel járnak a 19. századi elődeik előtt, ám azok megjelenése, hangulata utánozhatatlan, s ma már kuriózumszámba megy.
Ami a kazánházat illeti, a szivattyúk működéséhez szükséges gőzt két Cornwall kazán szolgáltatta 12 bar nyomásal. Kazánonként egy tűzcsővel és két beépített vízmelegtővel látták el őket. A megfelelő minőségű szenet először Dorogról, majd utóbb egészen a csehországi Ostraváról hozták az állomásra. A kazánok üzemeltetéséhez óránként 150 kiló szénre volt szükség. A kazánházhoz tartozik a szivattyúállomás kétségkívül leglátványosabb külső része, a 35 méter magas kémény.
A kazánok és a gőzgépek a budapesti Nicholson RT gyár alkotásai, a szivattyúkat viszont a Schlick RT öntöde és üzem gyártotta.
A hadaktól az ár- és belvizekig
A kiállításvezető arra emlékeztet, a környék a Zsitva ártéri területeinek köszönhetően természetes akadályt képezett a hódító török seregek ellen. Emiatt sem véletlen, hogy – amint az köztudott – 1606-ban a közelben köttetett meg a zsivatoroki béke a két uralkodó, I. Ahmed oszmán szultán és I. Rudolf magyar király között. A 18. században aztán feleslegessé vált a vizenyős terület hadászati szerepe, s előtérbe került a lakó- és termőterületek bővítése és árvízmentessé való alakítása. A belvíz elvezetését bő másfél évszázadon át különféle módokon oldották meg, mígnem a 19. század végére a műszaki fejlődés jelentős újítást tett lehetővé. 1874-ben alakult meg Érsekújvárott a Vágbalparti Árvízmentesítő és Belvízszabályzó Társulat, amely kidolgozott egy tervet a Vág keleti árterületének szabályozására. A tervezés elhúzódott, ám végül 1896 folyamán végül megkapták az engedélyeket három gőzszivattyú állomás kiépítésére Patnál, Lándornál és Martosnál. A pati állomás építése 1897 decemberére fejeződtek be, a működtetés pedig 1898 tavaszán kezdődött. A szivattyútelep évi hét-nyolc hónapot üzemelt egészen 1974-ig, amikor is a kazántest anyagfáradása már nem tudta fenntartani a szükséges teljesítményt. A vízszinttartást és a gravitációs vízelvezetést azonban később is ellátta, s ebben az értelemben ma is működőképes.
Mikor látogatható?
Az állomás május 20-tól kezdve minden szombaton nyitva lesz 10.00-tól egészen 16.00-ig. Ugyanakkor ha azt a csoportok a látogatás előtt 48 órával jelzik a polgári társulásnak, a hét bármelyik napján megtekinthetik a gőz- és kazánházat is. A belépés önkéntes adományhoz kötött, a látogatók tetszőleges összeggel segíthetik a kiállítóhely fenntartását és további fejlesztését.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.