Vasárnap ránk tört, és áramlott apokaliptikus reménységgel, a tavasz. Nem tudom, hogy került arcomra a szájmaszk, én az utcára, de mindenki ott volt, akikkel három hete nem találkoztam.
Isten arca
![Isten arca](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/Kereszt_2020_1.JPG.webp?itok=Gqg4DdDk)
Néztük a Városba Bevonulót, szívünk fájdalmas gyönyörrel dobbant: Ki ez? Én a látványt támadó hangokon túl szólongattam: Jézus, nézz rám! Nagyböjt a kedvenc évszakom. Be kellett jönnünk házainkba. Na, ez tényleg böjt. Átrendezkedtünk. Falat húztunk feladatokból, kifordítottuk szorongásainkat: zene, tánc, otthonedzés. Most túlélünk amíg van étel, és nincs halott. Rám nézett. Ijedtemben becsuktam a szemem. Még élni akarok.
A kukából kimászik egy kis fekete. Nincs maszkja. Én csak lefutottam a szeméttel.
A Városban a Téren könyörög a magányos pásztor a világért, a bezárkózott bárányokért. Kéken hull az eső. A csodatévő Krisztus-szobor szétázik.
Napok óta hasznavehetetlen hordalékként parton hagy az éjszaka, izzadtan ébredek. Hiába magyaráztam a süket térbe diákjaimnak.
A melléknevek: egyszerű, bölcs, érthetetlen, irgalmas, szeretetteljes, bíborpiros, szelíd, fájdalmas, mezítelen, védtelen, töviskoronás…
Az igenevek: lázadó, lázító, káromkodó, leköpött, elítélt, kigúnyolt, megalázott, elhagyott, elárult, haldokló … Nem csak bennetek keverednek össze.
Szivárognak a hírek. Botrány a templomban, aztán megátkozta a fügefát: ha nem termett, hát ne teremjen többet!
Volt rá egy egész élete. És beszél. Bár sokan hallgatják, de mit érthetnek?
Paradicsompalántákat nevelgetek az ablakpárkányon.
Otthon legyen béke, rend és tisztaság. A pincében raktár.
A tengerparti kirándulást elhalasztottuk jövőre. A szomszédok elköltöztek? Ma mennyi a fertőzött és a halott? Milyen kicsi lett a világ! Hol van most Isten?
Virágvasárnap és nagypéntek között. Bennem vonul és kiált, hogy végre nézz fel? Ne fordítsd el tőlem arcodat!
A szeretet fájdalom. Úgyis egyszer ledőlnek a falak.
Nézzek meggyötört arcára, aki életemért életét adja!
Ne magamnak éljek, életem adjam az életért!
Nem száll le a keresztről. Odaadja. Reng a föld, a kövek megrepednek, sötét van. Valami visszafordíthatatlanul szétszakadt. Ne félj! Krisztus ugyanaz tegnap, ma és mindörökké.
Németh Csilla
tanár
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.