Egy újabb, nálunk még alig ismert énekes-dalszerző érdemelte ki, hogy zenei oldalunk fő írásában foglalkozzunk vele. Conor Oberstnek hívják. Hazájában, az Egyesült Államokban már évek óta az új Bob Dylanként tisztelik.
Felfelé a szamárlétrán
Ki is ez a fickó valójában? Nos, Conor Oberst már több mint tíz éve zenélget, még tinédzserként a két stúdiólemezt kiadott, 1995 és 1997 között működött Commander Venus nevű zenekarban vált ismertté. Az akkortájt kibontakozó amerikai emoszíntér egyik nagyhatású, indierockot játszó együtteséről van szó, amely kiválóan megalapozta Conor karrierjét. A feloszlás után a vele párhuzamosan is működött Bright Eyes nevű mellékprojektjében folytatta a pályafutását. Mindössze egy állandó társa van: Mike Mogis gitáros, mellettük folyamatosan cserélődnek a zenészek, de előfordul, hogy hősünk egyedül lép fel a név alatt. A formáció 2005 januárjában egyszerre két albumot, és ezek beharangozójául az előző év novemberében két kislemezt jelentetett meg – a Lua és a Take It Easy (Love Nothing) című maxik a Billboard magazin listájának első két helyére kerültek. Igazából innentől datálódik Conor világhírneve. A Bright Eyes repertoárját a kezdetektől fogva akusztikus: folkos, countrys felvételek alkotják. A 2005-ben kiadott két album egyike, a Digital Ash In A Digital Urn című viszont eltávolodott a megszokott hangzástól, elektropopra épül, és ebből kifolyólag nem lehetett tudni, hogy Conor most mivel rukkol elő. A Cassadaga című nagylemez nem okozott meglepetést, hacsak azt nem tekintjük annak, hogy a folkos, countrys dalok ezúttal gazdagon meghangszerelt változatban csendülnek fel. Számos hatás figyelhető meg rajtuk, leginkább az Animal Collective, a The Beach Boys, a The Mamas And The Papas és a T.Rex hatása. A szövegek elsősorban személyes vagy politikai hangvételűek.
Conor Bright Eyes nevű formációjával a jövőben komolyan kell számolni, hiszen egyre sikeresebb. Az USA-ban a 2005-ös I’m Wide Awake, It’s Morning című albumával érte el a korábbi csúcspozícióját, a tizedik helyen szerepelt vele. Nagy-Britanniában a Cassadaga címűt megelőzően csak egy lemezzel szerepelt az eladási összesítés negyvenes mezőnyében, méghozzá az említett 2005-ös koronggal, amely a 23. pozícióig jutott. (péjé)
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.