Darina Malová (Forrás: FIF UK)
„Kiska nem félt elmondani a véleményét”
![Darina Malová](/sites/default/files/styles/image_16_10_w400/public/lead_image/uj-0614-003f-malova.rw_.jpg.webp?itok=YfWfiHzW)
Andrej Kiska államfő öt évvel ezelőtt újonc politikusként győzte le Robert Ficót az államfőválasztáson. Új típusú politizálást ígért. Eredményeiről Darina Malová politológust kérdeztük.
Hogyan értékeli Kiska elnökségének öt évét?
Úgy gondolom, egy olyan elnököt kaptunk, aki az általa fontosnak tartott ügyek mellett pozíciójának határain belül teljes mértékben kiállt, és ez mindenképpen pozitívan értékelendő. Példa erre a hozzáállása a szélsőségesekhez és a neofasiszta tendenciákhoz, akár Szlovákiáról, akár egész Európáról beszélünk, vagy a menekültválság idején tanúsított viselkedése. Azon kevés politikus közé tartozik az országban, aki nem fél nyíltan kimondani humanitárius álláspontját, és nem félt kifejezni szolidaritását a bevándorlókkal kapcsolatban. Ezt a két dolgot mindenképpen ki kell emelni, még akkor is, ha a politikailag érzékeny témákban tanúsított kiállása polarizálta a társadalmat. De ez természetes következménye annak, hogy nem félt állást foglalni.
Mit lehet ellene felhozni?
Amit szerintem rosszul csinált, az a személyes ügyeinek kezelése. Gondolok itt mindenekelőtt a kampányfinanszírozásának és a telekügyeinek a kommunikációjára. Kivárt és habozott, nem reagált automatikusan. Ezzel kiváltotta mind a vele rokonszenvezők nemtetszését, mind pedig a semlegesekét. Ezekkel a kérdésekkel nem tudott megbirkózni.
Miben tért el a leginkább az előző elnöktől?
Gašparovičhoz képest sokkal aktívabb elnökről van szó, aki nem félt kimondani álláspontját, akkor sem, amikor az országban a Smer és az SNS dominált. A velük szembeni „meccsekre” mindig nyitottan érkezett. Gašparovičról beszélhetünk úgy is, mint aki csak használta a hivatalát, de nem élt vele. Nem utazott, nem próbálkozott külföldi politikusokkal találkozni, inkább háttérben maradt. Talán ez a legnagyobb különbség kettejük között. Meg kell említeni azt is, hogy mindketten érdeklődtek a szociális és társadalmi kérdések iránt, de mindketten más módon. Míg az önmagát nemzetiként jellemző Gašparovič megmaradt a retorikai szinten, addig Kiska ezekben az ügyekben is aktívabb volt, saját eszközeihez mérten, egyénileg is segített az embereknek.
Ön szerint Zuzana Čaputovát tekinthetjük Kiska „folytatásának”, vagy egy újabb színt hoz a politikai palettára?
Szerintem Čaputová más lesz. Ez abból is gyanítható, hogy más közegből érkezik. Ő aktivista, aki mindenekelőtt az igazságról próbál beszélni, a jogi értelemben vett igazságról, nem csak a társadalmiról. És ha még valamit ki kell emelnem, akkor az a bravúrosan teljesített kampány, amely során kiderült, hogy egy kiváló szónokról beszélünk, aki ezen felül érvelni is tud. De a kampány alatt az is kiderült, hogy nagyon empatikus személyről van szó, aki úgy foglal állást az érzékeny kérdésekben, hogy közben nem polarizál. Sosem váltott támadó hangnemre, és pont ennek a politikai kommunikációnak a művészete lesz az, ami megkülönbözteti Kiskától, és ezt azonnal észrevesszük majd, amint pódiumra lép.
Kiska már a jövőbeli pártját tervezi. Mi újat hozhat az új párt?
Ez egy bonyolult kérdés. Egyelőre még nem tudjuk elhelyezni a pártot a politikai térképen. Azt tudjuk, hogy egy jobbközép párt alakul, amely konzervatívabb lesz, mint a Progresszív Szlovákia. Ez valahol elvárás is tőle, hogy olyan választókat szólítson meg, akiket másnak nem nagyon sikerül, máskülönben nem lenne értelme. Olyan választókról van szó, akik konzervatívabbak, vallásosabb katolikusok, valószínűleg a Progresszív Szlovákia és a Spolu EP-kampánya is inspirálhatta. Erre abból lehet következtetni, hogy Kiska is a regionális, helyi szinten sikeres embereket, politikusokat próbálja megszólítani. Erre szerintem mindenképpen igény van, de Szlovákia számára a legfontosabb, hogy egy Európa-irányultságú pártról beszélünk.
El tudja képzelni, hogy a konzervatív Kiska és a liberális Progresszív Szlovákia a parlamentben esetleg koalíciót hozzanak létre, ha mindketten bejutnak?
Természetesen. Szlovákiában a koalíciók a közös érdekek alapján jönnek létre. A pártok, még ha feltételezhetően a programjuk különbözni is fog, az európai irányultságuk miatt meg fognak tudni egyezni egymással. Ha a választás eredményei alapján esélyük lesz arra, hogy uniópárti kormányt alakítsanak a nacionalistákkal szemben, a politikusok megértik majd, hogy az együttműködés elkerülhetetlen.
Támogassa az ujszo.com-ot
A támogatásoknak köszönhetöen számos projektet tudtunk indítani az utóbbi években, cikkeink pedig továbbra is ingyenesen olvashatóak. Támogass minket, hogy továbbra is függetlenek maradhassunk!
Kérjük a kommentelőket, hogy tartózkodjanak az olyan kommentek megírásától, melyek mások személyiségi jogait sérthetik.